УХВАЛА
 
19 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 532/1180/23
провадження № 61-10651ск25
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                          
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 24 червня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаззбут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до ТОВ «Полтавагаззбут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
 
Голова Кобеляцького районного суду Полтавської області розпорядженням цивільну справу за вказаним позовом передав до Козельщинського районного суду Полтавської області на підставі статті 31 ЦПК України.
 
Козельщинський районний суд Полтавської області ухвалою від 12 липня 2023 року вказану цивільну справу передав для розгляду до Октябрського районного суду міста Полтави за територіальною підсудністю.
 
Октябрський районний суд міста Полтави ухвалою від 10 травня 2024 року залишив позовну заяву без руху.
 
Із розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду міста Полтави від 19 червня 2024 року № 575, доповідної записки помічника судді Октябрського районного суду міста Полтави Шевської О. І. - Коробкової О. О., що надійшли до судді 19 червня 2024 року, а також матеріалів справи встановлено, що в системі «Електронний суд» ОСОБА_3 подано позовну заяву з додатками, в яких містяться копія позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавагаззбут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
 
Оскільки вказана позовна заява не містила відомостей щодо обставин її подання на виконання ухвали суду Октябрського районного суду міста Полтави від 10 травня 2024 року зазначена позовна заява була автоматично розподілена між суддями Октябрського районного суду міста Полтави, та, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року, суддя Шевська О. І. була визначена головуючою із розгляду цієї справи.
 
В подальшому, суддею Шевською О. І. було встановлено, що вказана позовна заява була подана ОСОБА_3 саме на виконання ухвали судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10 травня 2024 року, у зв`язку із чим розпорядженням керівника апарату Октябрського районного суду міста Полтави від 19 червня 2024 року № 575 її було передано судді Сініцину Е. М. 19 червня 2024 року для розгляду та приєднання до матеріалів даної цивільної справи.
 
Октябрський районний суд міста Полтави ухвалою від 24 червня 2024 року, яку залишив без змін Полтавський апеляційний суд постановою від 23 червня 2025 року, позовну заяву визнав неподаною та повернув позивачу.
 
14 серпня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 24 червня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2025 року у зазначеній вище справі.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду представник заявника отримав 15 липня 2025 року. На підтвердження надано докази. 
 
Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Полтавського апеляційного суду прийнято 23 червня 2025 року та забезпечено надання загального доступу 03 липня 2025 року.
 
З урахуванням вказаних обставин заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Суд установив, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення грошових коштів, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 100 = 302 800,00 грн) та становить 1 002 704,33 грн, тобто ця справа на момент подання позову не була малозначною відповідно до закону.
 
Заяву про усунення недоліків від імені ОСОБА_1 , підписано ОСОБА_3 , який на підтвердження своїх повноважень надав довіреність, враховуючи предмет позову, та те, що ця справа не є малозначною відповідно до закону, що виключає можливість представництва позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.
 
Отже, заявником не було усунуто недоліки позовної заяви, а тому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правомірно визнав її неподаною та повернув.
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить, що правильне застосовування норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись статтею 390, пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових  рішень задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 24 червня 2024 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2025 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 24 червня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаззбут» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  А. І. Грушицький

                                                                                                             І. В. Литвиненко

                                                                                                             Є. В. Петров