П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р. Категорія: 106000000	м. Одеса	Справа № 420/83/25	
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивачка просить суд: - визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого їй - ОСОБА_1 , нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2024 роки; - зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату їй - ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2024 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, мотивуючи його тим, що проходила військову службу у Державній прикордонній службі України та 15.03.2024 її виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення частини, у зв`язку зі звільненням з військової служби. В подальшому нею встановлено, що під час здійснення виплат їй невірно обчислено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 та 2024 роки, оскільки обчислена без додаткової винагороди, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.  Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 23.09.2024 по справі № 240/32125/23, від 07.11.2024 по справі № 240/23909/23, від 06.12.2024 по справі № 240/12225/23, позивачка зазначила, що додаткова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється компенсація за невикористану відпустку, однак протиправно не була включена відповідачем при здійсненні відповідних нарахувань та виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислена ОСОБА_1 грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2024 роки, сум додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168. Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 та 2024 роки, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що Інструкція № 558 розкриває і реалізує порядок нарахування і виплати цієї компенсації, відповідно до абз. 3-4 п.6 глави 8 розділу V якої грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Отже, включення до грошової компенсації за невикористані дні відпустки одноразових додаткових видів грошового забезпечення, таких як додаткова грошова винагорода, чинним законодавством не передбачено. Постанови ВС, на які посилається позивачка та інших пов`язаних правових висновках, Верховний Суд припустив фундаментальну помилку, оскільки застосував до спірних відносин редакцію Постанови № 168, яка втратила чинність на момент їх виникнення.  Саме в первинній редакції Постанови № 168 від 28.02.2024 року розмір додаткової винагороди для військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно, і саме в цій редакції цій винагороді був наданий щомісячний характер. Однак в подальшому додаткова винагорода надавалась в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила військову службу у Державній прикордонній службі України.
Наказом начальника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) від 12.03.2024 №145-ос позивачку звільнено з посади техніка відділення застосування системи оптико-електронного спостереження прикордонної служби “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” (тип Б) за п.п. “г” п.3 ч.5 ст.26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” - через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також своїми батьками, які за висновком медико-соціальної експертної комісії, лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.  
Наказом начальника прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) від 15.03.2024 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Також вказаним наказом вирішено виплатити позивачці грошову компенсацію невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 та 2024 роки. 
25.11.2024 року позивачка звернулася до в/ч НОМЕР_1 із заявою, у якій просила перерахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, обчисливши їх суму з урахуванням винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.
Листом від 23.12.2024 № 09/М-14046/ НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 повідомила, що додаткову винагороду включено до додаткових видів грошового забезпечення на час дії воєнного стану. В свою чергу, відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 558, встановлено, що місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). Тому, виплату грошової компенсації було проведено у відповідності до вимог керівних документів під час виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби.
Не погоджуючись із вищевказаним, позивачка звернулась до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виплата додаткової винагороди здійснювалася позивачці відповідно до чинної редакції Постанови № 168, а їх розмір коригувався залежно від періоду служби та визначених постановою умов, суд вважає, що така допомога підлягає врахуванню при обчисленні розміру компенсації за відпустку.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Відповідно до ст. 40 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України “Про Збройні Сили України”, “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” та іншими законами.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частина 3 ст.9 Закону встановлює, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
За змістом абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної та додаткової відпусток.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція № 558), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема, в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах).
Згідно з п. 2 розділу І Інструкції № 558 термін “грошове забезпечення” означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Згідно з п.п.6 п.8 розділу V Інструкції № 558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. 
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану” у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває наразі. 
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.
Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції від 28.02.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Позивачка вважає, що має право на включення додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, до складу грошового забезпечення з якого обчислено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.
Згідно з особистими картками на грошове забезпечення за 2022-2024 роки та архівними відомостями за вказаний період, позивачці в період служби виплачувалась “Додаткова винагорода постанова КМУ від 28.02.2022 № 168 (30 000)”, а саме:
- у 2022 році – в березні 29 550, 69 грн, в квітні 5 806, 45 грн, з травня по листопад 30000 грн щомісячно, в грудні 60 000 грн; 
- у 2023 році – в лютому 30 000 грн., в березні 20 357, 14 грн., в квітні 20 322, 58 грн., в травні 20 000 грн, в червні 22 258, 06 грн., у вересні 27 419, 36 грн, в жовтні 10 000 грн., в листопаді 12 580, 65 грн, в грудні 11 000 грн.;
- у 2024 році – у січні 12 580, 65 грн., в лютому 17 419, 35 грн., у березні 10 344, 83 грн., в квітні 5 806, 45 грн.
Таким чином, у період проходження позивачкою військової служби у в/ч НОМЕР_1 їй нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.
Верховний Суд у постанові від 20.08.2024 у справі № 420/693/23 розлянув питання обчислення розміру компенсації за основну та додаткові відпустки військовослужбовцям Держприкордонслужби.
Верховний Суд зазначив, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги на оздоровлення, п.п.6 п.8 розділу V Інструкції № 558 не містять жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої компенсації. Навпаки, за умовами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.08.2024 у справі № 420/693/23, та вважає, що винагорода, запроваджена постановою КМУ № 168 і виплачувана позивачці як щомісячний додатковий вид грошового забезпечення, має враховуватися у загальній сумі грошового забезпечення для обчислення компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки. 
При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо неможливості застосування вказаних правових висновків, у зв`язку із застосуванням Верховним Судом до спірних відносин нечинної редакції Постанови №168, якою передбачалась виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн щомісячно без урахування пропорційності, враховуючи наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 внесено зміни до постанови №168, зокрема, в абзаці першому слова і цифри “додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно” замінено словами і цифрами “додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць”.
Таким чином, зміни, внесені постановою КМУ від 07.07.2022 № 793 до постанови №168, стосувались не щомісячності виплати додаткової винагороди, що є вирішальним для вирішення питання про її врахування при обчисленні компенсації за відпустку, а саме розміру такої винагороди.
Оскільки судом встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснювалася позивачці відповідно до чинної редакції Постанови № 168, а їх розмір коригувався залежно від періоду служби та визначених постановою умов, суд вважає, що така допомога підлягає врахуванню при обчисленні розміру компенсації за відпустку.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року по справі № 420/83/25, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

           Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
           Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький