ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2025 р.           Справа№ 910/13176/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Доманської  М.Л.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Козир Т.П. 
 
за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 16.07.2025,
розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025
у справі №910/13176/24 (суддя Івченко А.М.)
за заявою ОСОБА_1 
про       відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто без розгляду.
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 скасувати повністю, а справу направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття або відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про     відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13176/24 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/13176/24.
17.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/13176/24 у 1-му томі. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 залишено без руху; роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (3028,00 грн).
02.06.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію до платіжної інструкції від 28.05.2025 №15 на суму 3028 грн на доказ сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.07.2025 об 11 год. 30 хв.; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 02.07.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 06.07.2025.
У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. 16.07.2025 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №910/13176/24 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 до свого провадження у новому складі суду.
У судове засідання 16.07.2025  з`явилась представниця скаржниці. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.
За положеннями     статті 129 Конституції України     та     статті 2 ГПК України     одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України     (далі -     ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4     ст. 13 Господарського процесуального кодексу України     кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.
          Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24, справу направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття або відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про     відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Згідно із ч. 1     ст. 269 ГПК України     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржик зазначає, що за підсумками підготовчого засідання суду у цій справі господарський суд 29.01.2025 постановив ухвалу про залишення заяви Боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху та встановив строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали Боржникові на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також встановив Боржникові спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання суду документів, перелік яких наведено в резолютивній частині ухвали, з посиланням на ст.ст.34, 37, 116 КУзПБ та ст.ст. 174, 234, 235 ГПК України. Однак, на підготовчому засіданні 29.01.2025 судом під час проголошення скороченого тексту ухвали не було оголошено перелік недоліків заяви Боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, представник Боржника адвокат Москалюк Т.В. не могла знати визначений судом перелік недоліків заяви Боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а тому Боржник міг приступити до виправлення недоліків своєї заяви лише після одержання повного тексту такої ухвали. Скаржник зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/13176/24 засобами поштового зв`язку рекомендованою кореспонденцією (номер відправлення 010228716726) була направлена Боржникові 06.02.2025, що підтверджується випискою з офіційного інтернет ресурсу ДП «Укрпошта» (www.track.ukrposhta.ua), та, як зазначено судом в оскаржуваній ухвалі, була доставлена до поштового відділення Боржника лише 10.02.2025. Проте, станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали 21.02.2025 - поштова кореспонденція не була отримана Боржником. Станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали про повернення Боржникові його заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність - 21.02.2025, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/13176/24 Боржником одержана не була. Скаржник вважає, що судом першої інстанції було передчасно та з порушенням обчислення процесуальних строків, встановлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/13176/24 та визначених ст.116 ГПК України, постановлено оскаржувану ухвалу, а тому така ухвала підлягає скасуванню.
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 заяву  про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом  надання: плану реструктуризації.
12.12.2024 від заявника надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду; підготовче засідання суду призначено на 15.01.25; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та довідку з місця реєстрації станом на день розгляду заяви; заборонено заявнику ОСОБА_1 відчуджувати майно. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 відкладено підготовче засідання суду на 29.01.25; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та довідку з місця реєстрації станом на день розгляду заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у даній справі  заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання суду: - декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2025 роки, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5; - доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була їй для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність; - документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;  - конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;  - опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;  - копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;  - перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;  -  копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;  - відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;  -  копію трудової книжки (за наявності);  - відомостей про роботодавця (роботодавців) боржника;  - доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;  - інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;  - інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Вказана ухвала від 29.01.2025 у даній справі набрала законної сили та до суду апеляційної інстанції не оскаржувалась.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що     направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду     (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у даній справі надіслана боржникові судом, 10.02.2025 прибула до відділення «Укрпошти» за належною адресою заявника у даній справі, що підтверджуються відомостями з офіційного сайту Укрпошта.
Крім того, в судовому засіданні 29.01.2025 під час проголошення скороченого тексту ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 була присутня представниця заявника адвокат Москалюк Т.В.
Також колегія суддів враховує, що повний текст ухвали Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у даній справі  оприлюдненого у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 06.02.2025.
Станом на 21.02.2025 вимоги ухвали суду 29.01.2025 у даній справі заявником не виконано.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто без розгляду. Судом першої інстанції роз`яснено заявнику, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що судом досліджено відомості сайту «Укрпошта» щодо вручення поштового відправлення, яким суд направив боржнику ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 про залишення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність  без руху, з яких вбачається, що 10.02.2025 вказана ухвала суду прибула до відділення Укрпошти за  адресою, вказаною заявником у заяві.  Судом першої інстанції також враховано, що в судовому засіданні 29.01.2025 була присутня представниця заявника адвокат Москалюк Т.В. Станом на 21.02.2025 вимоги ухвали суду 29.01.2025 у даній справі заявником не виконано.
Доводи, викладені у апеляційній скарзі щодо незаконності оскарженої ухвали, є безпідставними, враховуючи наступне.
Пунктами 2, 4 частини другої статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 30.03.2020 по справі № 5/195-Б-05, зазначив таке: "Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07.07.1989  у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України")."
У постанові Верховного Суду від 24.06.2025 у справі № 5011-46/18261-2012 зазначено, що: «Суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої адреси, але не користується чи не стежить за ними. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів».
Колегія суддів зауважує, що факт неотримання боржником поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу за належною адресою скаржника та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», залежить від волевиявлення самого адресата (скаржника), тобто має суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення. 
У судовому засіданні 29.01.2025, коли була постановлена ухвала Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у даній справі, представник скаржника був присутній, скаржник мав вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. Крім того, повний текст ухвали Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у даній справі  оприлюдненого у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 06.02.2025. Станом на 21.02.2025 ухвала Господарського суду міста Києва від 29.01.2025  з 10.02.2025 перебувала на відділення «Укрпошти», про що вірно встановлено судом першої інстанції.
Отже, за наведених обставин поведінку скаржника не можна вважати такою, що він дотримувався визначеного вище обов`язку демонструвати готовність брати участь у справі, максимально використовував всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, проявляв належну зацікавленість у розгляді своєї справи.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала  Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24     прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростували обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).
Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваної ухвали.
Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі     статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"     суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до     ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.     129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2025 у справі №910/13176/24 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/13176/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
          Повний текст складено 22.07.2025

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                Т.П. Козир