УХВАЛА

23 липня 2025 року  
м. Київ
справа №380/23531/24
адміністративне провадження №К/990/28086/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду  (далі - Суд):
судді-доповідача Бевзенка В.М., 
суддів  Шарапи В.М.,  Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:
- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.10.2024 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 07.07.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 відповідно до ст.135 Закону №1402-VIII, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлений у статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у сумі 3028 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 07.07.2023 по 31.12.2023 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлений у статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у сумі 2864 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлений у статті 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у сумі 3028 грн.                       
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24, позов задоволено.
Ухвалою Верховного Суду від 28.05.2025 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24 повернуто скаржнику.
01.07.2025 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24, ухвалити нове судове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.
До касаційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що скаржник в найкоротші строки, а саме 01.07.2025 звернувся з повторною касаційною скаргою. Заявник вважає, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду та просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.
Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Розглянувши вказане клопотання, зважаючи на те, що скаржник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою без зайвих зволікань та в найкоротші терміни після отримання ухвали Верховного Суду від 28.05.2025, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті                  328 Кодексу адміністративного судочинства України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди попередніх інстанції не врахували правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 у справі №240/9028/24.
Також скаржник зазначає, що касаційна скарга у справі №380/23531/24 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Cуд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24. 
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити строк на касаційне оскарження Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/23531/24. 
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/23531/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                    В.М. Шарапа
                                                                                                    С.М. Чиркін