Ухвала
Іменем України    
 
29 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 760/30566/23
провадження № 61-9354ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Слюсар Т. А., у справі за заявою Головного управління ДПС у Одеській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хедвей Абсолют» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Одеській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 28 березня 2025 року Головне управління ДПС у Одеській області подало через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу, подану представником Головного управління ДПС в Одеській області - Аветюком С. В., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору на суму 1 610,40 грн та подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, скаржнику роз`яснено право заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, вказавши належні підстави, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Одеській області, заінтересовані особи: ПАТ АБ «Укргазбанк», ТОВ «Хедвей Абсолют» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю відмовлено. 
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:
із матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 подано з пропуском  строку на апеляційне оскарження;
ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу, подану представником Головного управління ДПС в Одеській області - Аветюком С. В., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору на суму 1 610,40 грн та подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, скаржнику роз`яснено право заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, вказавши належні підстави, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку;
днем отримання ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року є 12 червня 2025 року і відповідно від цієї дати починається десятиденний строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду. Останнім днем для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду є 23 червня 2025 року. Разом з тим представником Головного управління ДПС в Одеській області - Аветюком С. В. 16 червня 2025 року було подано клопотання про продовження строку для сплати судового збору. Клопотання обґрунтовував тим, що ГУ ДПС в Одеській області не може сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань для сплати потрібної суми судового збору;
апелянтом не вказано, конкретного строку, коли ним може бути усунуто недолік щодо сплати судового збору. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Зазначена норма визначає право, а не обов`язок суду продовжити встановлений законом процесуальний строк. Продовження процесуального строку встановленого законом можливе за певних обставин: подання клопотання сторони або ініціативи суду, дійсних об`єктивних обставин, які унеможливлюють вчинення учасником справи процесуальних дій до закінчення встановленого процесуального строку, належно обґрунтованих та підтверджених доказами. Наявність лише клопотання учасника без належного обґрунтування та підтвердження доказами обставин, що унеможливлюють вчинення ним процесуальних дій до закінчення встановленого процесуального строку, не є безумовною підставою для задоволення такого клопотання та продовження строку;
аналіз клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги свідчить, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки у поданому клопотанні ГУ ДПС в Одеській області не зазначено, які саме дії було вчинено заявником для виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху та не надано жодних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору, як то кошторис, виписки з банку чи інший документ, який підтверджує відсутність коштів для сплати судового збору;
судом апеляційної інстанції скаржнику було роз`яснено за яких умов його право на поновлення строку на подачу апеляційної скарги може бути реалізовано, однак скаржник не скористався таким правом і не подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;
оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно вирішувати питання про поновлення такого строку, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
 
21 липня 2025 року Головне управління ДПС у Одеській області через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, у якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і направити справу до цього суду для продовження розгляду.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
            безпосередньо Верховний Суд зазначав, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. З огляду на це адміністративні суди, з урахуванням обставин можуть забезпечити доступ до суду з неухильним дотриманням вимог Закону про судовий збір, у тому числі й щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. У зв`язку з тим, що бюджетні асигнування на сплату судового збору виділяються для ГУ ДПС в Одеській області не своєчасно та не в повній мірі (в тому числі через введення військового стану). В той же час, 24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України;
            у зв`язку з зазначеними форс-мажорними обставинами виділення коштів для сплати судового збору відбувається не в повній мірі та не в достатній кількості, що унеможливлює вчасної сплати судового збору у короткі строки. Також наявний актуальний висновок Верховного Суду викладений у Постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21, якою судом було поновлено процесуальний строк з аналогічних обставин;
суд другої інстанції не прийняв до уваги доказів Заявника, що призвело до порушення принципів, закріплених у статтях 12, 13, 263 ЦПК України, щодо рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Зокрема, судом першої інстанції не дотримана така основна засада судочинства, передбачена в статті129 Конституції України, як законність, що передбачає вирішення спору при правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права;
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
 
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважував, що «одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року).
 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).
 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року в справі № 592/6701/19 (провадження № 61-15286св20) зазначено, що «суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Наведені вимоги процесуального закону унеможливлюють відкриття апеляційного провадження та апеляційний перегляд справи до вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження».
 
Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості (див., зокрема, пункти 74, 75 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року в справі № 752/8449/20 (провадження № 61-15447св23)).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними. Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку та/або погодження з доводами особи, яка подала апеляційну скаргу та відповідне клопотання, з урахуванням отримання представником ОСОБА_2 копії рішення 20 липня 2020 року, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції».
 
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
 
Апеляційний суд встановив, що: ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу, подану представником Головного управління ДПС в Одеській області - Аветюком С. В., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору на суму 1 610,40 грн та подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 11 червня 2025 року ухвалу Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року було направлено на електронну адресу зазначену апелянтом в апеляційній скарзі та в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд»; відповідно до довідки про доставку, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року доставлено 11 червня 2025 року о 17:50 год. в електронний кабінет апелянта. Днем отримання ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року є 12 червня 2025 року і відповідно від цієї дати починається десятиденний строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду.
 
Встановивши, що скаржник не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарженні, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження. 
 
Посилання на висновки зроблені в постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 необґрунтовані, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Одеській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Хедвей Абсолют» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                   Є. В. Краснощоков