Справа № 133/899/25 
Провадження № 33/801/670/2025
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Валентина Петровича – на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
У постанові суду зазначено, що 14.03.2025 року о 13 год 30 хв в м. Козятин, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Грушевського – вул. Склярова, водій ОСОБА_1 керував т/з «Рено Сандеро», н. з. НОМЕР_1 на синьому фоні, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю «Додж Калібр», н. з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.11 ПДР. 
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Гаврилюка С. М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
У апеляційній скарзі захисник зазначає, що поліцейські неправомірно склали адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 у складі екіпажу поліції поспішав на виклик. 
Вулиці Грушевського та Склярова у м. Козятині є рівнозначними дорогами.
Так, знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» розташований по вул. Склярова із порушеннями ДСТУ, а тому ОСОБА_1 не мав ним керуватися при русі.
Водночас по вул. Грушевського знак пріоритету «Головна дорога» не встановлено. 
З огляду на що ОСОБА_1 мав пріоритет перед іншим водієм, оскільки виїжджаючи на вул. Грушевського із вул. Склярова знаходився праворуч від нього.
Окрім того працівники поліції не відбирали у нього жодних пояснень.
У судом у засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали із посиланням на викладені у ній підстави, а також надали відповідні пояснення.
ОСОБА_2 , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди та керував т. з. «Додж Калібр», н. з. НОМЕР_2 , в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
Заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Як вбачається із протоколу серії ЕПР1 № 271186, що 14 березня 2025 року о 13 год 30 хв у м. Козятин на перехресті нерівнозначних доріг вул. Грушевського – вул. Склярова водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Сандеро», н. з. НОМЕР_1 на синьому фоні, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Додж Калібр», н. з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 1).
На а. с. 3 схема ДТП, на якій відображено місце розташування автомобілів, місце зіткнення.
У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, ОСОБА_2 зазначив: «Я їхав по вул. Грушевського в сторону магазину «Фора» на автомобілі «Додж Калібр», н. з. НОМЕР_2 , і коли виїхав на середину перехрестя, відчув удар у праву сторону автомобіля. Я їхав по головній вулиці і з боку пушкінського парку на великій швидкості в мене врізався автомобіль поліції охорони, проблискові маячки на автомобілі не горіли і сирени не було. Мій автомобіль розвернуло і я зупинився на обочині. Під час руху я їхав у межах дозволеної швидкості 15-20 км/год» (а. с. 4).
Положеннями п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Як визначено в п. 16.11. ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
На переконання апеляційного суду, наявними у матеріалах справи доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю.
Як видно із наданих ОСОБА_1 відеозаписів із місця зіткнення автомобілів, перед перехрестям вул. Грушевського – вул. Склярова у м. Козятині по вул. Склярова розміщений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».
Відповідно до п. 14.4.1 ДСТУ 4100:2021 знаки пріоритету застосовують для зазначення черговості проїзду перехресть, перехрещень окремих проїзних частин, що відрізняється від черговості проїзду перехресть рівнозначних доріг із урахуванням 14.3.26; а також вузьких ділянок доріг, рух на яких не регулюється сигналами світлофорів чи регулювальником.
Таким чином, покликання у апеляційній скарзі на те, що вказані дороги рівнозначні, є необґрунтованими. 
Доводи скарги про відсутність знаку 2.3 «Головна дорога» по вул. Грушевського перед перехрестям апеляційний суд відхиляє, оскільки рухаючись по вул. Склярова, при виїзді на перехрестя водій зобов`язаний керуватися знаком 2.1 «Дати дорогу».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» розташований по вул. Склярова із порушеннями ДСТУ, а тому ОСОБА_1 не мав ним керуватися при русі, то суд зазначає, що навіть у випадку відхилення від норм ДСТУ, водій зобов`язаний керуватися відповідним знаком, а також суд звертає увагу, що згідно правил дорожнього руху дії учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
При цьому твердження скаржника про те, що дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» розташований перед провулком, розташованим по вул. Склярова, а тому його дія закінчується після проїзду провулка, є безпідставними, адже як видно із відеозапису, а також публічної карти, які знаходять у загальному доступі, по вул. Склярова після дорожнього знаку 2.1 провулок відсутній, натомість наявний заїзд на прибудинкову територію, що не відміняє дію дорожнього знаку.
Щодо посилань скаржника на те, що працівниками поліції не було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_1 , то дана обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, і до того ж право на надання відповідних пояснень було забезпечено ОСОБА_1 при розгляді справи як судом першої так і судом апеляційної інстанцій. 
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведено, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Викладені у скарзі твердження про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Валентина Петровича – залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Оніщук