РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 569/18421/24
Провадження № 22-ц/4815/937/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача      – Шимківа С.С.,
суддів                 – Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Волошиним Леонідом Сергійовичем на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року (ухвалене у складі судді Левчука О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-
в с т а н о в и в :
26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просила стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21 жовтня 2014 року рішенням Рівненського міського суду у справі №569/10665/14-ц між сторонами було розірвано шлюб, визначено місце проживання дітей разом з нею та зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 липня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття. Донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з нею та перебуває на її утриманні. З моменту досягнення донькою повноліття виплата аліментів припинилася. На даний час донька навчається на III курсі у Відокремленому структурному підрозділі “Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування” на денній контрактній формі навчання. Як вбачається із довідки № 372-24/01-07 від 02.09.2024, період навчання доньки зазначений з 01.09.2022 по 30.06.2026. Офіційних джерел доходу донька не має, стипендію з початку навчання, а саме з 01.09.2022 і по фактичний час не отримує, можливості працевлаштуватися не має, оскільки навчається на денній, контрактній формі, що передбачає обов`язкове відвідування занять в університеті. У зв`язку з навчанням витрачається чимало коштів. Відповідач - особа працездатного віку, інвалідності та інших вад немає. Стверджує, що відповідач працює не офіційно та отримує заробітну плату, недієздатним чи обмежено дієздатним в судовому порядку не визнаний, на утриманні у нього інших осіб немає. Вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання повинні становити 1/6 частину всіх доходів відповідача щомісяця до закінчення навчання.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 у справі №569/18421/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатися - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 26.09.2024 та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн.
Ухвалою суду від 25.02.2025 заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 31.10.2024 у справі №569/18421/24 - задоволено. Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31.10.2024 року у справі №569/18421/24 - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2025 року та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн..
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що донька сторін ОСОБА_3 є повнолітньою та продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власного заробітку та потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням, а відповідач в свою чергу є особою працездатного віку, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Місцевий суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2025, тобто виключивши з періоду стягнення аліментів, час перебування ОСОБА_3 в академічній відпустці, і до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.
Не погоджуючись із рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року, представник  ОСОБА_2  – адвокат Волошин Л.С. оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів починаючи з 01.09.2025 року, тобто з майбутньої дати, яка ще не настала, чим фактично визнав право на утримання дитини, яке на момент розгляду справи ще не виникло. Вважає, що суд не вправі відтерміновувати стягнення аліментів, що суперечить положенням ст. 191 СК України про нарахування аліментів від дня пред`явлення відповідного позову.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).
ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Рівненського міського суду у справі від 21.10.2014 №569/10665/14-ц шлюб між сторонами було розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з позивачкою та зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 липня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття.
Донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою №28 від 10.09.2024.
Згідно довідки від 02.09.2024 № 372-24/01-07 ОСОБА_3 є студенткою III курсу у Відокремленому структурному підрозділі “Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування”, на денній контрактній формі навчання. Як вбачається із довідки, період навчання доньки сторін зазначений з 01.09.2022 по 30.06.2026.
Відповідно до довідки від 19.12.2024 №718-24/01-07, ОСОБА_3 навчається стаціонарно в Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування» на 3-му курсі, група ЗМК-9а з 01.09.2022 року на денній формі навчання, на контракті.
Разом з цим, ОСОБА_3 надано академічну відпустку до 01.09.2025 року, що стверджується наказом №245 від 17.09.2024 року про надання академічної відпустки, яким визначено, що ОСОБА_1 надано академічну відпустку на 2024-2025 навчальний рік, у зв`язку з перебуванням за кордоном.
Підстава винесення зазначеного наказу: заява студентки ОСОБА_1 , заява матері, клопотання куратора ОСОБА_4 , клопотання завідувача відділення ОСОБА_5 , погодження заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_6 ..
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
За змістом ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Частиною 2 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку.
За змістом ч. 4 ст. 46 цього ж Закону поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул.
Отже, потреба в матеріальній допомозі у формі аліментів має бути обов`язково пов`язаною з навчанням, в разі переривання навчання такий студент не виконує освітньої (наукової) програми, а тому і не продовжує навчання, що в розумінні ст. 199 СК України позбавляє його права на отримання матеріальної допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перервала навчання, у зв`язку із наданням академічної відпустки до 01.09.2025 року, ще до звернення її матері до суду із даним позовом.
У зв`язку з цим, станом на час розгляду справи місцевим судом, а також на час апеляційного провадження справи, позивач не набула право на стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.
При цьому, положення Сімейного кодексу України не наділяють позивачів даної категорії справ правом, а суд – повноваженнями, відтерміновувати стягнення аліментів до настання певного факту в майбутньому.
Діючий процесуальний закон унеможливлює ухвалення судових рішень на основі припущень, здогадок, ймовірностей чи непідтверджених фактів.
Рішення суду має спиратися виключно на доведені обставини, факти та події, які вже настали, а не обґрунтовуватися можливим їх настанням в майбутньому. 
Таким чином, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини перебування ОСОБА_1 в академічній відпустці, дійшов помилкового висновку про можливість стягнення аліментів після її закінчення 01.09.2025 року.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Волошиним Леонідом Сергійовичем задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання – відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   Шимків С.С.
Судді:                                                                Гордійчук С.О. 

Ковальчук Н.М.