КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа №755/16898/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6690/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
18 червня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Євграфової Є.П., Музичко С.Г.,                                                                   
                                         при секретарі      Яхно П.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» про зобов`язання укласти договір реструктуризації заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Гаврилової О.В.,-
 
      встановив:
 
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом.
Позивач просив: зобов`язати ТОВ «Євро-реконструкція» укласти з позивачем договір реструктуризації заборгованості по особовому рахунку                     № НОМЕР_1 за послуги опалення та постачання гарячої води; зменшити загальну заборгованість позивача до 34 414 грн 27 коп.; встановити, що договір реструктуризації боргу за послуги опалення та постачання гарячої води сторони мають укласти в електронній формі з використанням кваліфікованого підпису.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Євро-реконструкція» з пропозицією укласти договір реструктуризації, проте вказані звернення залишилися без задоволення. 
Позивач вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України                               «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за                     житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію»він має право на укладення договору реструктуризації заборгованості. 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня                     2024 року у задоволенні названого позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 16 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що дія Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» не поширюється на вказані правовідносини щодо реструктуризації заборгованості, оскільки вона виникла після 01 липня 2003 року.
Судом відмовлено у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони є похідними від основної вимоги щодо реструктуризації заборгованості.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.
ТОВ «Євро-реконструкція»надає послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до вказаного будинку.
У ОСОБА_1 за особовим рахунком №  НОМЕР_1 наявна заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.
 Позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір реструктуризації, проте звернення залишилися без задоволення. 
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що за ч. 2 ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» він має право на укладання договору реструктуризації заборгованості.Позивач просив зменшити загальну заборгованість позивача до 34 414 грн 27 коп. та встановити, що договір реструктуризації боргу за послуги опалення та постачання гарячої води сторони мають укласти в електронній формі з використанням кваліфікованого підпису.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.
Відтак, положення Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» застосовуються до тих правовідносин, у яких заборгованість виниклана дату набрання законом чинності - 01 липня 2003 року.
Так, до позовної заяви долучено довідку про нарахування та сплату комунальних послуг наданих ТОВ «Євро-реконструкція», згідно якої, заборгованість ОСОБА_1 за період з жовтня 2018 року по грудень 2023 року становить 46 990 грн 23 коп.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 виникла станом на жовтень 2018 року.
Враховуючи, що дія Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» застосовуюється лише на правовідносини щодо заборгованості, яка виникла станом на 01 липня 2003 року, відтак, у названому спорі вказані положення не не підлягають застосуванню.
Розв`язуючи спір, судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги  ОСОБА_1 щодо реструктуризації заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла з жовтня 2018 року. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог, оскільки вони є похідними.
Доводи апеляційної скарги про те, що положеннями Закону України                «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за                      житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію»передбачено обов'язок товариства щодо укладення договору реструктуризації заборгованості, колегія суддів оцінює критично, оскільки норми закону поширюються на заборгованість, яка виникла станом на дату набрання законом чинності.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 грудня 2024 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-      
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня               2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 26 червня 2025 року.

 

Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                          Є.П. Євграфова

 

                                                                                                                        С.Г. Музичко