УХВАЛА

04 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 140/14462/24
адміністративне провадження № К/990/32772/25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області 
на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року 
у справі №140/14462/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Волинській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 у справі № 140/14462/24 задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 20 червня 2024 року № 0171922407, № 0171942407, № 0171952407, № 0171962407; визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 20 червня 2024 року №Ф-0171262407, 17 вересня 2024 року № Ф-3383-0320-У; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20 червня 2024 року № 0171312407; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 12112,00 гривень.
10 березня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача ОСОБА_1 30 000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 800,00 гривень. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04   червня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задоволено частково. Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року в адміністративній справі № 140/14462/24 змінено, замінивши в абзаці другому його резолютивної частини число та слова « 13800,00 грн (тринадцять тисяч вісімсот грн 00 коп.)» замінити числом та словами « 8000,00 грн (вісім тисяч грн 00 коп.)». У решті додаткове рішення суду залишено без змін.
01 серпня 2025 року до Верховного Суду вп`яте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року   у справі №140/14462/24.
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.
Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року   у справі №140/14462/24, слід застосовувати такий же критерій.
При цьому Верховний Суд зазначає, що додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.
Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази.
Аналізуючи вказане, Суд зазначає, що додаткове рішення суду може бути оскаржено з підстав невірного дослідження доказів або надання неповної оцінки таким доказам. 
Слід зауважити, що при вирішення питання компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати конкретні докази, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Порушення під час дослідження доказів, є підставою, для касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, у поєднанні зі статтею 353 КАС України.
У поданій касаційній скарзі, податковий орган, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається, зокрема, на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Доводи про наявність обставин, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, податковий орган у касаційній скарзі не зазначив.
З поданої касаційної скарги вбачається, що усі доводи скарги побудовані на тлумаченні норм права, із загальним посиланням на ухвалення судами попередніх інстанцій рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №140/14462/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог та рішення- повернути заявнику.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Р.Ф. Ханова