ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 серпня 2025 року 	м.Суми	

Справа №592/19749/23 
Номер провадження 22-ц/816/749/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.

у присутності:
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Луніки Тараса Ярославовича,
представника відповідачки ОСОБА_2 – адвоката Маховика Романа Васильовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Лунікою Тарасом Ярославовичем,
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 вересня 2024 року у складі судді Катрич О.М., ухвалене в м. Суми, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Луніку Т.Я. звернувся до суду із вказаним позовом.
Свої вимоги мотивував тим, що 20 травня 2023 року о 15-10 год. в м. Суми на перехресті вулиць Іллінська – С. Бандери водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi lancer н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, була неуважна, не надала переваги в русі транспортному засобу Mazda н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2023 року у справі № 592/7356/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Транспортний засіб Mazda н.з. НОМЕР_2 належить позивачу. Згідно висновку експерта № 012/2023 від 09 червня 2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda 3, 2016 року випуску, н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , внаслідок пригоди, що сталася 20 травня 2023 року, визначається рівною ринковій вартості колісного транспортного засобу і складає 415 280 грн. Також позивачем понесені витрати на послуги по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого автомобілю Mazda 3 внаслідок ДТП, в сумі 3823,68 грн. 
Позивач отримав виплату від страхової компанія відповідача 10 липня 2023 року в розмірі 160 000 грн. Для покриття збитків 27 жовтня 2023 року він продав залишки транспортного засобу за 150 000 грн. Отже сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачу як власнику автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_2 становить: 415 280 грн – 160 000 грн – 150 000 грн = 105 280 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 109 103,68 грн; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необгрунтованістю. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Луніку Т.Я. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити; стягнути судові витрати.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами та не оспорювала тих обставин, що продаж пошкодженого автомобіля відбувся саме за ціною 150 000 грн. В свою чергу наголошує на тому, що договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено за ринковою ціною та позивач отримав ці кошти. Жодного доказу, що ціна продажу автомобіля не є ринковою, відповідачкою не надано. 
Продаж позивачем залишків транспортного засобу за ринковою ціною, яку визначено в договорі купівлі-продажу за ціною 150 000 грн, жодним чином не впливає на визначення розміру відшкодування матеріального збитку, на яке має право позивач від винуватця ДТП, оскільки відповідачкою не було подано альтернативної оцінки вартості залишків транспортного засобу.
Від представника відповідачки ОСОБА_2 – адвоката Маховика Р.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. Наголошує на тому, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП. Також не надано доказів того, в якому стані відчужений автомобіль. Вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову, а висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 369/7115/20. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2023 року о 15:10 год. в м. Суми на перехресті вулиць Іллінська - С.Бандери водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi lancer н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, була неуважна, не надала переваги в русі транспортному засобу Mazda н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження обох т/з з матеріальними збитками.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2023 року у справі № 592/7356/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с. 4).
Транспортний засіб Mazda н.з. НОМЕР_2 на дату настання ДТП належав позивачу (а.с.83).
ОСОБА_1 отримав виплату від страхової компанії відповідача 10 липня 2023 року в розмірі 160 000,00 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.5). Вказана обставина сторонами не заперечується.
У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як убачається із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5946/2023/4127026 від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 продав транспортний засіб Mazda н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 за 150 000,00 грн, і така ціна була визначена між продавцем та покупцем за домовленістю (п.3 п.п.3.1) (а.с.6).
Згідно висновку експерта № 012/2023 від 09 червня 2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda 3, 2016 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , кузов номер: НОМЕР_3 , внаслідок пригоди, що сталася 20 травня 2023 року, у відповідності до вимог п. 8.2, а) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (в редакції наказів Міністерств юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року та № 3207/5/1033 від 21 жовтня 2019 року) визначається рівною ринковій вартості колісного транспортного засобу і складає 415 280 грн (а.с. 29-96).
Позивачем понесено витрати на послуги по визначенню вартості матеріального збитку, причиненого автомобілю Mazda 3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно договору від 22 травня 2023 № 012/2023 у сумі 3823,68 грн (а.с.7).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля Mazda перевищує вартість цього автомобіля до ДТП, разом з тим позивач не надав суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП, а також доказів того, в якому стані автомобіль був відчужений на користь ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 27 жовтня 2023 року, а ціна 150 000 грн є договірною між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Відсутність вказаних відомостей (доказів) унеможливлює дійти висновку про обґрунтованість зазначеного позивачем розміру майнової шкоди в розмірі 105 280 грн, а тому відмовив у задоволенні позову.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону. 
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).
У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, та спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).
Матеріалами справи підтверджується та сторонами у справі не заперечується, що позивач отримав 160 000 грн страхового відшкодування. 
За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
З наданого позивачем висновку експерта № 012/2023 від 09 червня 2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda 3, 2016 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , кузов номер: НОМЕР_3 , внаслідок пригоди, що сталася 20 травня 2023 року, визначається рівною ринковій вартості колісного транспортного засобу і складає 415 280 грн
Таким чином, ремонт автомобіля Mazda н.з. НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.
Позивач продав транспортний засіб іншій особі за погодженою договірною ціною 150 000 грн, яка була вказана у договорі купівлі-продажу. Жодних доказів вартості автомобіля (залишків транспортного засобу) після ДТП позивачем суду не надано, з клопотанням про призначення у справі відповідної судової автотоварознавчої експертизи при розгляді справи в суді першої інстанції позивач не звертався. 
Ціна продажу транспортного засобу, зазначена в договорі купівлі-продажу № 5946/2023/4127026 в розмірі 150 000 грн, є договірною та не свідчить, що це вартість транспортного засобу після ДТП. 
З приводу доводів заявника апеляційної скарги, що відповідачкою не надано жодного доказу стосовно визначення альтернативної ціни вартості автомобіля, слід зазначити, що розмір майнової шкоди має доводити позивач. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивачем не обґрунтовано розмір заявленої до відшкодування майнової шкоди у розмірі 105 280 грн.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування або зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367; 374; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Лунікою Тарасом Ярославовичем, залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 вересня 2024  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 серпня 2025 року .

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова