ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

31 липня 2025 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 727/3323/25
провадження № 22-ц/822/587/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Одинака О. О. 
суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.
секретар Тодоряк Г. Д.
позивач  ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2025 року
головуюча в суді першої інстанції суддя Одовічен Я. В.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 .
Просила суд, збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 09 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із матір`ю.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочок:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 550 гривень щомісячно, починаючи з 01 червня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.
На даний час виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів на утримання дітей.
Зазначає, що матеріальний стан позивачки погіршився, що зумовлене збільшенням витрат на утримання дітей у зв`язку із збільшенням віку та станом здоров`я дітей, оскільки в обох доньок виявлено ураження центральної нервової системи та вони постійно потребують медикаментозного лікування та проходження реабілітації, занять з психологами та логопедами, що підтверджується висновками ЛКК від 25 лютого 2025 року № 80 та № 81.
З огляду на зазначене, визначений розмір аліментів у сумі по 550 гривень на кожну дитину в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму є недостатнім для матеріального утримання дітей.
Окрім того, з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у відповідача матеріальний стан значно покращився. Він займається сільським господарством, обробляє землі та вирощує зернові культури, які в подальшому реалізує. Також у 2017 році ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведені зміни матеріального стану одержувача аліментів та матеріального стану платника аліментів, з метою захисту інтересів дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх потреб, збереження того рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, вважала наявними підстави для збільшення розміру аліментів.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 травня 2014 року у справі №727/3389/14.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на виконання вимог статті 182 СК України суд врахував, що у відповідача ОСОБА_2 дійсно змінився майновий стан, оскільки 27 липня 2017 року останній набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 березня 2025 року.
Також суд врахував, що на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої батько щомісячно сплачує аліменти у розмірі 3 300 гривень 75 копійок. 
ОСОБА_2 проживає разом із батьками – пенсіонерами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та доглядає за ними.
Враховуючи зміни матеріального стану одержувача аліментів та матеріального стану платника аліментів, з метою захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, суд першої інстанції вважав, що слід збільшити розмір аліментів на утримання дітей до 3 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2025 року змінити в частині збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 5 000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не врахував усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів, враховуючи інтереси дітей.
Вказує, що матеріальний стан відповідача з 2014 року значно покращився. Він займається сільськогосподарською діяльністю – обробляє землі та вирощує зернові культури, які в подальшому реалізовує. Крім того, в 2023-2024 року відповідач сплатив борг по аліментах, який з 2014 року складав понад 100 000 гривень, що підтверджується випискою по банківському рахунку та розрахунками заборгованості зі сплати аліментів.
Також про покращення матеріального становища відповідача свідчить той факт, що у 2017 році він набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Зазначає, що відповідачем не надано жодного письмового доказу щодо погіршення його матеріального стану, та не спростовано його неможливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.
Вважає, що розмір аліментів визначений судом першої інстанції у розмірі 3 500 гривень, не є тим, яким батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дітям та який забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дітей.
Узагальнені доводи інших учасників справи
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
За час перебування в шлюбі у сторін народилися дві дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 січня 2014 року серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 січня 2014 року серії НОМЕР_2 (а. с. 10-11).
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 09 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 7).
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочок:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 550 гривень щомісячно, починаючи з 01 червня 2014 року до досягнення дітьми повноліття (а. с. 8-9).
Постановою від 05 червня 2014 року відкрито виконавче провадження № 43584547 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі – по 550 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01 червня 2014 року до досягнення дітьми повноліття (а. с. 13).
З свідоцтва про народження від 29 січня 2019 року серії НОМЕР_3 вбачається, що у ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6 (а. с. 38).
Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного головним державним виконавцем Кельменецького відділу державної виконавчої служби Дністровського району Чернівецької області, вбачається, що боржник ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3 196 гривень (а. с. 35-36).
Також з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного головним державним виконавцем Кельменецького відділу державної виконавчої служби Дністровського району Чернівецької області вбачається, що боржник ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3 300 гривень 75 копійок (а. с. 38).
Випискою по банківській картці ОСОБА_1 №  НОМЕР_4 підтверджується сплата аліментів відповідачем за період з 30 серпня 2023 року по 02 лютого 2025 року у сумі 181 792 гривень 05 копійок (а. с. 18-19).
Згідно з довідкою про доходи від 20 січня 2025 року № 25, яка видана Головним управлінням національної поліції в Чернівецькій області, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 року становить 290 297 гривень 14 копійок (а. с. 15).
Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, сума доходу ОСОБА_2 за 2019 рік складала 51 000 гривень (а. с. 33-34).
З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_2 27 липня 2017 року набув у власність квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 20-21).
Відповідно до висновку ЛКК від 25 лютого 2025 року № 80 встановлено, що у малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлено ураження центральної нервової системи та вони постійно потребують медикаментозного лікування та проходження реабілітації, занять з психологами та логопедами (а. с. 16-17).
З довідки від 14 квітня 2025 року № 83/031-12/8, виданої Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області, вбачається, що ОСОБА_2 проживає разом із батьками – пенсіонерами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_7 відповідно до висновку ЛКК від 19 січня 2023 року № 54/3 потребує постійного стороннього догляду (а. с. 30-32, 40).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та пятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
З аналізу змісту статей 181, 192 СК України слідує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Так, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. В свою чергу, особа, яка одержує аліменти – одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини третьої статті 181 СК України).
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Приписи статті 182 СК України зобов`язують суд при визначені розміру аліментів враховувати:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 183 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судами встановлено, що рішенням суду від 06 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі по 550 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Звертаючись із позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилалась на те, що визначений розмір аліментів – по 550 гривень на кожну дитину в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму є недостатнім для матеріального утримання дітей. 
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривень.
Тобто, мінімальний гарантований законом розмір аліментів на одну дитину відповідного віку складає 1 598 гривень.
Визначений судом у рішенні суду від 06 травня 2014 року розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей.
У постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 Верховний Суд вказав на те, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1-2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів – це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19, від 29 січня 2021 року у справі № 303/369/20.
З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2022 – 2024 роках, швидкого темпу зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів (550 гривень на кожну дитину) цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.
Верховний Суд у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача ОСОБА_2 дійсно змінився майновий стан, оскільки 27 липня 2017 року останній набув у власність квартиру  АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 березня 2025 року (а. с. 20-21). 
Окрім цього, факт погашення відповідачем заборгованості зі сплати аліментів також свідчить про покращення майнового стану.
Разом з цим судами встановлено, що на утриманні відповідача перебуває ще одна малолітня дитина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 38), на утримання якого відповідач щомісячно зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 3 300 гривень 75 копійок. (а. с. 37). 
Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері ОСОБА_1 , з якою проживають діти, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей є загальновідомими та не потребують доказуванню.
Відповідач, з урахуванням поданого ним відзиву на апеляційну скаргу, з рішенням суду першої інстанції, яке ухвалене з урахуванням зміни його майнового стану та перебуванні на його утримання ще однієї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погодився.
З урахуванням вимог статей 182, 184 СК України, встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про збільшення розміру аліментів з 550 гривень до 3 500 гривень на кожну дитину.
З таким висновком суду першої інстанції по суті спору погоджується й апеляційний суд, зокрема керуючись тим, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Позивачка наполягаючи на стягненні з відповідача заявленого нею розміру аліментів по 5 000 гривень на кожну дитини не довела, що такий розмір є обґрунтованим та необхідним для забезпечення якнайкращих інтересів та потреб дітей.
Зокрема у цій частині підлягала доказуванню та обставина, що відповідачкою на утримання дітей щомісячно витрачаються грошові кошти у сумі 20 000 гривень, а тому виходячи із засад рівності обов`язків батьків щодо утримання їх дітей з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 5 000 гривень на кожну дитину. Однак таких доказів позивачка суду не надала.
Колегія суддів звертає увагу, що загалом за своїм змістом доводи апеляційної скарги є аналогічні тим, що наведені в позовній заяві, і яким суд першої інстанції дав належну оцінку та висновки щодо яких вмотивовано та обґрунтовано виклав у мотивувальній частині ухваленого рішення.
Будь-яких інших доводів, що спростовують правильність рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції від 29 квітня 2025 року ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому його слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 31 липня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                Олександр ОДИНАК

Судді:                                                        Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА