УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

16 червня 2025 року 
м. Київ

справа №200/18/23
адміністративне провадження № К/990/22678/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року (суддя              Кошкош О.О.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2025 року (колегія у складі суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., Гайдара А.В.)
у справі   № 200/18/23
за позовом    ОСОБА_1 
до   Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про   визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФ України в Донецькій області, відповідач, скаржник), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Донецькій області щодо відмови у поновленні нарахування та виплати з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";
- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 в задоволенні позову відмовлено.
Надалі Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 14.06.2023, задовольнивши апеляційну скаргу позивача, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 09.03.2023 та прийняв нове - про задоволення позовних вимог.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Донецький окружний адміністративний суду ухвалою від 10.04.2025 задовольнив заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу виконання судового рішення. А саме змінив спосіб виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 в частині «зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713»  на: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 донараховану суму щомісячної доплати до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713 у розмірі 739 (сімсот тридцять дев`ять грн 45 коп)».

Не погодившись з цією ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу від 10.04.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 10.04.2025 - без змін.

27.05.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Донецькій області, в якій остання просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025, прийняту нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача.

За правилами ч. 1 ст. 334 КАС України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Так, згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Одночасно ч. 8 ст. 378 КАС України передбачено, що ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.
Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду питання про встановлення або зміну способу виконання судового рішення та ухвалене за результатами її перегляду судове рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2025 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024, ухвалена за результатами апеляційного перегляду зазначеної ухвали суду першої інстанції, винесеної за наслідками розгляду клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду, не належить касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 328, 333 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі № 200/18/23.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб