КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 травня 2025 року
справа № 757/22583/24-ц
                                         
провадження № 22-ц/824/2513/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року, постановлене під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 19.10.2022 на підставі кредитного договору № 1010632620 видано кредит у сумі 202 481,86 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 235 893,08 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 830,72 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року  позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 189 168,72 гривень, та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 830,72 грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що районним судом не були взятті до уваги клопотання відповідача, що позбавило його можливості належним чином захистити власні інтереси. Зокрема, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача. Крім того, було залишено поза увагою клопотання про витребування доказів, що позбавило скаржника можливості навести обґрунтовані зауваження в частині визначення розміру основної заборгованості та в цілому факту отримання коштів відповідачем.  Виписка, що міститься в матеріалах справи не містить цифрового підпису особи, яка її сформувала, особистого підпису відповідальної особи банку.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Перший Український міжнародний банк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погодився із тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів. Крім цього, судом було взято до уваги, що в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 19.10.2022 на підставі кредитного договору                              № 1010632620 видано кредит у сумі 202 481,86 грн шляхом підписання Заяви № 1010632620 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 202 481 грн. 86 коп., строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4 %. 
У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.uа, в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписання заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту, щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 1,4 %.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2022 року ОСОБА_1 оформлено заяву                   № 1010632620 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій вказані персональні дані відповідача, як позичальника (паспортні дані, ідентифікаційний код, дата народження, зареєстроване місце проживання, фактичне місце проживання, номер телефону), визначена сума кредиту у розмірі 202 481,86, строк кредитування 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % річних, графік платежів.
У п. 2 розділу «Підтвердження та заперечення» зазначається, що підписанням цієї заяви клієнт розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/вчинені в електронній формі.
Відповідно до даних платіжної інструкції № TR.61005341.38051.25578 від 19.10.2022 року ОСОБА_1 надано кредитні кошти за договором № 1010632620 від 19.10.2022 у розмірі 202 481,86 грн.
Таким чином, позивачем доведено факт укладення договору № 1010632620 від 19.10.2022 та виконання зобов`язань за ним.
У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що виписка, що міститься в матеріалах справи не містить цифрового підпису особи, яка її сформувала, особистого підпису відповідальної особи банку.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18)зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
За вказаною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, Виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц.
Доводи апелянта про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання у суді перші інстанції, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки у позовній заяві представник позивача просив розглядати справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банку.
За викладених обставин, які відповідають наявним у справі доказам, та правового обґрунтування - колегія суддів дійшла висновку, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновки суду першої інстанції, судове рішення є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді