ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 р. 	Справа № 520/35281/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., повний текст складено 07.04.25  по справі № 520/35281/24
за позовом                    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
до                    Комунального підприємство "Харківводоканал"                            
про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" , в якому просив суд стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за червень 2024 року за Списком 1 – 4601,28 грн. Списком 2- 83 061,40 грн., за липень 2024 року за Списком 1 – 4 582,85 грн. Списком 2 - 70 805,93 грн., за серпень 2004 року за Списком 1 – 4 582,85 грн Списком 2 – 79 148,72 грн., за листопад 2024 року за Списком 1 – 4 582,85 грн. за Списком 2 - 82 398,54 грн. Всього просить стягнути 333 764,42 грн
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" має заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, яка в добровільному порядку сплачено не було, а отже вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025  залишено без задоволення адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 - 8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  Вважає, що за наслідком передання усього майна (активів та пасивів), тобто всіх прав та обов`язків від КП ВТП "Вода" до КП "Харківводоканал" та отримання останнім цього майна та всіх прав та обов`язків (повний правонаступник), саме КП "Харківводоканал", набувши статус правонаступника КП ВТП "Вода", одночасно набуло статус боржника. Оскільки саме КП «Харківводоканал» видає довідки та всі документи, необхідні для призначення пільгових пенсій працівникам, які працювали на КП ВТП «Вода».  Вважає, що ті обставини, що КП ВТП "Вода" ще не виключено з Єдиного державного реєстру та перебуває у стані припинення, відсутність у статуті КП "Харківодоканал" запису щодо правонаступництва саме КП "ВТП "Вода", не спростовують наведені вище обставини справи, так як перебування КП "ВТП "Вода" у стані припинення не спростовує втрату ним остаточної можливості виконати свої зобов`язання. Крім того, згідно публічної інформації, а саме сайту КП «Харківводоканал», підтверджено, що підприємство створене 1 жовтня 2011 року в результаті об`єднання двох комунальних підприємств - КП «Харківкомуночиствод» і КП «ВТП «Вода», тому відповідач вважає, що в даному випадку має місце фактичне правонаступництво з урахуванням комунальної форми власності, що є підставою направлення всіх розрахунків відшкодувань різниці сум призначених та виплачених пільгових пенсій для оплати саме до КП “Харківводоканал”. Відтак встановлені обставини, щодо правонаступництва КП “ВТП Вода” і КП “Харківводоканал” підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Комунальне підприємство "Харківводоканал"надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа та поштовим повідомленням про вручення .
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  комунальне підприємство “Харківводоканал” знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у період з червня по серпень, листопад 2024 року на загальну суму 333 764,42 грн. по пенсіонерах: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,   ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з червня по серпень, листопад 2024 року надіслані відповідачу. Вказані розрахунки отримані відповідачем, про що свідчить копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.
Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за період з червня по серпень, листопад 2024 року в сумі 333 764,42 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).
Статтею 13 Закону № 1788-XII визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
У відповідності до п. "а" ст.13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до п.п. "б"-"з" ст.13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У відповідності до ст. 3 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.
Відповідно до пунктів 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінкам, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування; робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років; жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих Положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, и з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону; 3) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.
Отже, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, підлягають відшкодуванню в повному обсязі.
У відповідності до абз. 1 ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій Пенсійному фонду України здійснюється незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до пп. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1(далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (п. 6.3 Інструкції).
Тобто, обов`язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсій, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику
Згідно з п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Відповідно до п. 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
Відповідно до п. 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Згідно з п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
З аналізу наведених норм встановлено, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на орган Пенсійного фонду України, підприємства зобов`язані здійснювати відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надсилаються страхувальнику.
Судом встановлено, що пенсійним органом до КП «Харківводоканал» направлялися розрахунки по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України " Про  пенсійне забезпечення"  та пунктів 2-8 ч. 2 ст. 114  " Про загальнообовязкове державне пеенсійне страхування" : за червень 2024 року , яким нараховано по Списку 1 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 4 601,28 грн. , по Списку 2 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 83 061,40 грн.  За липень 2024 року, яким нараховано по Списку 1 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 4 582,85 грн., по Списку 2 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 70 805,93 грн.   За серпень 2024 ,яким нараховано по Списку 1 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 4 582,85 грн. , по Списку 2 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 79 148,72 грн.  За листопад 2024, яким нараховано по Списку 1 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 4 582,85 грн. по Списку 2 відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 82398,54 грн. Загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з червня по серпень, листопад 2024 року По Списку 1 і по Списку 2 становить 333 764,42 грн.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у період з червня по серпень, листопад 2024 року на загальну суму 333 764,42 грн. по пенсіонерах: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,   ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
Позивач стверджує, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виникла внаслідок несплати відповідачем належних сум, зазначених у розрахунках щодо пенсіонерів.
Суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем, що вказані ним пенсіонери  працювали та заробили пільговий стаж саме у відповідача. Судом враховані пояснення КП «Харківводоканал» про те, що вищевказані працівники (пенсіонери) працювали та заробили пільговий стаж в іншому підприємстві - КП "ВТП "Вода".
З матеріалів справи встановлено, що пенсіонери ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 працювали та заробили частину пільгового стажу на КП "ВТП "Вода" та на КП КГ "Харківкомуночиствод".
Довід апеляційної скарги, що КП "Харківводоканал" як правонаступник КП ВТП "Вода" має своїм обов`язком відшкодовувати витрати на доставку та виплату пільгових пенсій вищевказаним працівникам (пенсіонерам), колегія суддів не приймає та зазначає наступне.
Рішенням Харківської міської ради 4 сесії 5 скликання від 12.01.2011 №132/11 затверджено, що КП ВТП "Вода" (ЄДРПОУ 33206804) реорганізоване шляхом приєднання до КП КГ "Харківкомуночиствод" (ЄДРПОУ 03361715).
Рішенням Харківської міської ради 12 сесії 6 скликання від 23.12.2011 №577/11 КП КГ «Харківкомуночиствод» перейменовано на КП "Харківводоканал".
У відповідності до ч. 13 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" зміни до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону. Приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державної реєстрації відповідних змін до установчих документів.
Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП "Харківводоканал" підприємство є, зокрема, правонаступником Виробничого управління каналізаційного господарства м. Харкова; Державного комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомунчиствод», переіменованого на Комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод».
Відомостей щодо переходу прав та обов`язків від КП "ВТП "Вода" до КП КГ "Харківкомуночиствод" за наслідками приєднання або внесення змін до Статуту КП "Харківводоканал" щодо правонаступництва у відношенні до КП "ВТП "Вода" матеріали справи не містять.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію КП "ВТП "Вода" на час розгляду справи не припинено.
Колегія суддів зазначає, що оскільки КП "ВТП "Вода" не виключено з Єдиного державного реєстру та зміни до Статуту відповідача по справі не вносились, не були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, тому вірним є висновок суду першої інстанції, що  відповідач не має обов`язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 які працювали на вказаному підприємстві.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 31.01.2018 у справі № 817/1290/17 та від 24.01.2019 у справі №810/2940/15.
Також, колегія суддів зазначає, що надані до матеріалів справи копії довідок та копії трудових книжок пенсіонерів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 містять відомості щодо їх роботи у Державному комунальному підприємстві каналізаційного господарства «Харківкомунчиствод», правонаступником якого є КП «Харківводоканал». Проте, ці докази не підтверджують факт набуття вказаними особами пільгового стажу в розмірі, визначеному в розрахунках щодо фактичних витрат на виплату і доставку пенсій виключно на підприємстві, правонаступником якого є відповідач.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з КП «Харківводоканал» заборгованості на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з червня по серпень, листопад 2024 року в сумі 333 764,42 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмови у задоволенні адміністративного позову.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст.  242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу    залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 520/35281/24  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    І.С. Чалий