ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року	Львів	Справа № 465/7380/22 пров. № А/857/23318/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 червня 2025 року (головуючий суддя: Мигаль Г.П., місце ухвалення – м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 08.12.2022 звернувся до суду з позовом, в якому, просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0176/11000/22 від 12.10.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.
Обґрунтовує позов тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи, з порушенням його прав, без його участі та участі адвоката. Підставою для прийняття Дніпровською митницею Держмитслужби оскаржуваної постанови був протокол про порушення митних правил від 11.07.2022 № 176/11000/22, складений за відсутності особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , керівника ТОВ «ЛОКВОД». Зміст протоколу про порушення митних правил не містить відомостей, що ОСОБА_1 викликався до Дніпровської митниці. Зокрема, повістка про виклик від 03.08.2022, а також протокол про порушення митних правил № 0176/11000/22 від 11.07.2022 були вручені ОСОБА_1 лише 21.09.2022 та 30.08.2022 відповідно. А тому ОСОБА_1 був позбавлений права на надання пояснень щодо складеного протоколу та надати відповідні докази. Окрім цього, в основу винесеної постанови митний орган в особі Дніпровської митниці, взяв до уваги відповідь Саксаганської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, про те, що документи, які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару, містять неправдиві відомості про користування земельними ділянками. Однак, митний орган не отримав жодних пояснень у ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», яке було виробником товару щодо наведеної інформації та викладених відомостей у відповіді Саксаганської територіальної громади. Зокрема не отримав відповідні пояснення у службових осіб ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», не долучив будь-яких даних, щодо офіційного користування земельними ділянками ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», не отримав відомостей по ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС» з ДПІ по місцю реєстрації. Таким чином твердження митного органу фактично є припущеннями. Жодних доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що від імені ТОВ «ЛОКВОД» подано документи митниці, які містять неправдиві відомості, з метою зменшення сплати митних платежів, матеріали справи не містять. Вказує, що ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил за ст. 485 МК України, проте відповідно до рішення Конституційного суду України № 3-321/2019 від 15 червня 2022 року, абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України.
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 02 червня 2025 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що матеріалами справи повністю підтверджено та доведено, що документи, які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 підприємством ТОВ «ЛОКВОД», в особі директора Мінгальова Н.В., містять неправдиві відомості щодо походження товару та саме ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів вчинив дії спрямовані на застосування преференційного режиму шляхом подання документів, які містять неправдиві відомості.
Позивач, 25.07.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача Рогова Катерина Ігорівна в судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити.
Представник позивача Стець Ростислав Ярославович в судовому засіданні просив відхилити апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови 12 жовтня 2022 року в.о. заступника начальника Дніпровської митниці Держмитслужби України Водолагою Д.А. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0176/11000/22 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України та накладено штраф у розмірі 946 398,36 гривень.
Відповідно до цієї постанови, директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 , з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, зазначив у гр. 36 електронних митних декларацій № № UA110150/2022/006405, UA110150/2022/006549, UA110150/2022/006575, UA110150/2022/006597, UA110150/2022/006602, UA110150/2022/006547, UA110150/2022/006550, UA110150/2022/006576, UA110150/2022/006598, UA110150/2022/006603, UA110150/2022/006404, UA110150/2022/006548, UA110150/2022/006553, UA110150/2022/006596, UA110150/2022/006601, UA110150/2022/006626 неправдиві відомості щодо застосування преференційного режиму та надав митному органу з цією ж метою документи, для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 від 28.06.2022 № А110.059143, від 28.06.2022 № А110.059144, від 30.06.2022 № A110.059229, від 30.06.2022 № А110.059230, від 30.06.2022 № А110.059236, від 30.06.2022 № A110.059240, від 30.06.2022 № А110.059237, від 01.07.2022 № A110.059256, від 01.07.2022 № А110.059257, від 01.07.2022 № А110.059255, від 01.07.2022 № А110.059297, від 01.07.2022 № А110.059298, від 02.07.2022 № A110.059309, від 02.07.2022 № А110.059310, від 02.07.2022 № А110.059311, від 04.07.2022 № A110.059320, що містять неправдиві відомості, що призвело до зменшення розміру митних платежів у сумі 315 466,12 грн, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суб`єктом владних повноважень не наведено належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а тому необхідно визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0176/1100/22 від 12.10.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу та закрити провадження по справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 485 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 14.02.2020 у справі № 159/1687/17, від 14 лютого 2020 року у справі № 233/1783/16-а, від 22 травня 2020 року у справі № 751/1477/17, від 20 серпня 2020 року у справі № 553/1435/17.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи про порушення митних правил, не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією  статті 485 МК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ч. 1  ст. 257 МК України  декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Частиною 2  ст. 264 МК України  встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього  Кодексу  або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою  статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.
Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 5, 6  ст. 264 МК України).
Відповідно до частини 1  статті 486 МК України  завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Стаття 489 МК України  встановлює, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави ля звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до  статті 495 МК України  доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «ЛОКВОД», було вчинено ряд дій, необхідних для придбання та експорту товару «насіння соняшнику».
Так, відповідно до договору поставки № 17/05-21 від 17.05.2021 укладеного директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 та директором ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» ОСОБА_2 та специфікації, ТОВ «ЛОКВОД» здійснило купівлю насіння соняшнику врожаю 2021 року у ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС».
Крім цього, між ТОВ «ЛОКВОД» та компанією Agroforward Trade FZ-LLC (CT01-12 CUSTOM BUILDING 01 Al Hamra Industrial Zone-FZRAK, United Arab Emirates) укладено контракт від 10.06.2022 № 1006/1 на експорт товару «насіння соняшнику».
З метою декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 видано довіреність № 1 від 13.06.2022 митному брокеру ОСОБА_3 .
На виконання договору на декларування «Замовник» надав «Брокеру» необхідні товаро- супровідні та дозвільні документи для підготовки та подання від імені ТОВ «ЛОКВОД» вищевказаної митної декларації, з метою декларування у митний режим «експорт» товару «насіння соняшнику», зокрема договір, контракт, сертифікат якості від 11.06.2022, звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року та про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році, що підтверджується договором на декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів, які переміщуються через митний кордон № 528 від 13.06.2022 та довіреністю № 1 від 13.06.2022 року на право оформлення та підписання сертифікатів з перевезення товарів за формою EUR. 1, ОСОБА_3 .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в наведеній справі митний орган лише стверджував, про наявність недостовірних відомостей в документах, які видані постачальником товару ТОВ «АГРОВЕГА ПЛЮС», а не декларантом ТОВ «ЛОКВОД». Усі характеристики придбаного наведеного товару ґрунтувались виключно на документах наданих постачальником - ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС».
Доказів, що саме ОСОБА_1 надав брокеру вказівку внести в митні декларації в графу 36 преференцію 410 не надано.
Крім того відповідно до протоколу опитування в справі про адміністративне правопорушення № 0176/10000/22 від 06.10.2022, митний брокер ОСОБА_3 зазначила, що ТОВ «ЕКСПЕРТ ДНЕПР» в особі директора було підписано договір про надання послуг щодо митного оформлення товарів з ТОВ «ЛОКВОД». На підставі цього договору та довіреності від 13.06.2022 № 1, виданої ОСОБА_1 , митним брокером ОСОБА_3 було отримано пакет документів від кур`єра для оформлення сертифікатів форми ЕВРО.1 на партії товарів, насіння соняшнику. Після обробки отриманих від ТОВ «ЛОКВОД» документів, формувала окремі пакети для складання сертифікатів ЕВРО. 1 у спеціальній електронній програмі. Після чого електронну версію зазначених вище сертифікатів, разом з пакетами документів надавала у Дніпровську митницю для перевірки та видачі сертифікатів ЕВРО.1. Дані сертифікати необхідні для отримання преференції при сплаті митних платежів під час оформлення митних декларацій. Перевірити достовірність отриманих від ТОВ «ЛОКВОД» документів ОСОБА_3 не було можливості.
Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки декларант під час оформлення товару діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого  ст. 485 МК України.
Тобто, достовірність поданих уповноваженою особою документів до митного оформлення не спростована належними доказами у справі, натомість, всі сумніви тлумачиться на користь особи, яку звинувачують у вчиненні неправомірних дій.
Щодо покликання апелянта на те, що відповідно до листа Держмитслужби від 08.07.2022 № 20/20-01-01/7.5/391 в результаті співставлення відомостей, що містяться у відповіді, отриманої від Саксаганської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, яку надіслано до Державної митної служби України листом від 05.07.2022 № 12731/6 можна зробити висновок про те що, документи які подані для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 підприємством ТОВ «ЛОКВОД», відповідно до яких виробником товару зазначається ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС», містять неправдиві відомості, щодо походження товару, то суд апеляційної інстанції зауважує, що в цій довідці міститься лише інформація про відсутність даних щодо провадження господарської діяльності ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на території Саксаганської територіальної громади.
Натомість, митним органом не вчинено жодних дій, щодо проведення перевірки ТОВ «ЛОКВОД» у відповідності до вимог ст. ст. 45, 46, 47, 345 МК України (в редакціях на момент виникнення спірних правовідносин), а завершив митні формальності товару, який оформлено у митному режимі «експорт» та у період з 11.07.2022 по 16.07.2022 вивезено за межі митної території України.
Також, митним органом, всупереч вимогам ст. 495 МК України, не отримано відповідних пояснень у службових осіб ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», не долучено даних, щодо офіційного користування земельними ділянками ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС», не отримано відомостей по ФГ «АГРОВЕСТА ПЛЮС» з ДПІ по місцю реєстрації, що свідчить про формальний підхід митного органу  до розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Щодо покликання апелянта на те, що директор ТОВ «Локвод» ОСОБА_4 на виклики для надання пояснень під час провадження по справі у Дніпровську митницю не з`явився, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду та складення протоколу про порушення митних правил від 11.07.2022, у зв`язку з чим, відповідно до ч.ч. 4, 9 ст. 494 МК України, був позбавлений права дати пояснення, подати докази та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. 
Натомість, судом встановлено, що повістка про виклик від 03.08.2022, а також протокол про порушення митних правил № 0176/11000/22 від 11.07.2022 були вручені ОСОБА_1 лише 21.09.2022 та 30.08.2022 відповідно.
Щодо наявного в матеріалах справи пояснення позивача від 11.07.2022, тобто в день складення протоколу про порушення митних правил, суд апеляційної інстанції встановив, що дійсно в матеріалах справи міститься бланк з поясненнями  ОСОБА_1 від 11.07.2022 про відмову від надання пояснення згідно  ст. 63 Конституції України. Однак, висновком за результатами проведення почеркознавчого дослідження від 28.03.2023 підтверджується, що рукописні записи та рукописний текст, підписи в цьому поясненні від 11.07.2022 на ім`я начальника Дніпровської митниці, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. У зв`язку з чим зареєстроване кримінальне провадження № 12023141370000086 від 26.01.2023 за ч. 3 ст. 358 КК України у СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, в якому ОСОБА_1 перебуває в процесуальному статусі потерпілого.
Також, при розгляді цієї справи, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 607/1866/17, згідно яких для притягнення особи до відповідальності, згідно  ст. 485 МК України, необхідно доведення факту внесення в митній декларації неправдивих відомостей.
Крім цього, в постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17 Верховний Суд зазначив, що склад правопорушення, передбаченого  ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).
Однак, у спірних правовідносинах, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Отже, у цій справі, митний орган, в порушення вимог  ст. 77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин умисного приховання позивачем відомостей щодо експортованого товару з метою зменшення розміру митних платежів.
За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена  ст. 485 МК України, не підтверджується належними та допустимими доказами та суб`єкт владних повноважень не надав доказів правомірності прийнятої постанови № 0176/11000/22 від 12.10.2022.
Таким чином, апеляційна скарга Дніпровської митниці не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 червня 2025 року у справі № 465/7380/22 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  15.08.25