УХВАЛА

07 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №640/25441/19
адміністративне провадження № К/990/30713/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року
у справі № 640/25441/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 надійшов до Окружного адміністративного суду міста Києва позов до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нездійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) при звільненні з військової служби; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 провести повний розрахунок з ОСОБА_2 при звільненні; здійснити виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 2017 по 2019 роки; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.09.2019 по день постановлення рішення суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2019 рік.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсації за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з 2017 по 2019 роки.
У задоволенні іншої частини     позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року -  залишено без руху та надано строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали, а саме надати оригінал документа про сплату судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1     до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -  повернуто апелянту.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 червня 2025 року, Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У силу пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року -  залишено без руху та надано строк для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали, а саме надати оригінал документа про сплату судового збору.
Вказана ухвала суду була скерована до електронного кабінету апелянта в системі Електронний Суд та доставлена 26 травня 2025 року о 13:44, що підтверджується матеріалами справи.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про відкриття провадження по справі, яке обґрунтовано тим, що при подачі апеляційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 сплачено судовий збір, на підтвердження чого долучалася платіжна інструкція №25-2078 від 05.05.2025. Проте, як виявилося, судовий збір сплачено на рахунок ГУК в Одеській області/Приморський район/22030101.
Колегія суддів зазначила, що оскільки судовий збір не було сплачено за реквізитами зазначеними в ухвалі Шостого апкляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року, Шостий апеляційний адміністративний суд позбавлений можливості зарахування судового збору за подання апеляційної скарги.
З таких обставин, як констатував суд, клопотання про відкриття провадження по справі не підлягає задоволенню.
Крім того, апелянт просив продовжити строк для усунення недоліків, у разі відмови в задоволенні клопотання про відкриття провадження по справі.
Розглянувши клопотання про продовження строку для усунення недоліків, колегія суддів вважала його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.
Зокрема суд зазначив, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Водночас, суд вказав, що апелянту було надано достатній строк для усунення недоліків, як це передбачено ст. 169 КАС України, а тому клопотання про продовження строку для усунення недоліків не підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, що оформлена не відповідно до вимог, встановлених ст. 296 зазначеного Кодексу, застосовуються правила ст. 169 КАС України, згідно яких така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
Враховуючи, що на момент виненсення цієї ухвали апелянтом на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року, вказані недоліки апеляційної скарги не було усунуто, суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відкриття провадження по справі -  відмовлено. У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків -  відмовлено. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1     до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -  повернуто апелянту.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.
При цьому, Суд зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №  640/25441/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    Л. О. Єресько