ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. 	Справа № 520/8416/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М.,  м. Харків,   по справі № 520/8416/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження служби з 29.01.2020 по 14.06.2021 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням;
- зобов`язати Головне управління ДСНС України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (премій згідно наказів: від 11.02.2020 №57 131% посадового окладу, від 10.03.2020 №92 131% посадового окладу, від 09.04.2020 №124 - 90% посадового окладу, від 08.05.2020 №148 - 131% посадового окладу, від 06.06.2020 №180 - 131% посадового окладу, від 09.07.2020 №214 - 131% посадового окладу, від 11.08.2020 №249 - 131% посадового окладу, від 11.09.2020 №276 - 131% посадового окладу, від 12.10.2020 №302 - 131% посадового окладу, від 10.11.2020 №329 - 131% посадового окладу, від 10.12.2020 №361 - 131% посадового окладу, від 11.01.2021 №14 - 131% посадового окладу, від 10.02.2021 №47 - 150% посадового окладу, від 10.03.2021 №94 - 150% посадового окладу, від 09.04.2021 №136 - 150% посадового окладу, від 11.05.2021 №175 - 150% посадового окладу, від 10.06.2021 №220 - 150% посадового окладу, надбавок за особливості проходження служби згідно наказів: від 11.01.2020 № 16 50%, від 14.01.2021 № 17 50 %), грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 14.06.2021, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, розрахованої, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік;
- зобов`язати Головне управління ДСНС України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, розрахованої, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 рік при визначенні розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням місячного грошового забезпечення при звільненні, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позов мотивований тим, що з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 по день виключення з кадрів Головного управління ДСНС України у Харківській області набув право на обчислення та виплату грошового забезпечення, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, код ЄДРПОУ 38631015) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження служби з 29.01.2020 по 14.06.2021 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням.
Зобов`язано Головне управління ДСНС України у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, код ЄДРПОУ 38631015) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (премій згідно наказів: від 11.02.2020 №57 131% посадового окладу, від 10.03.2020 №92 131% посадового окладу, від 09.04.2020 №124 - 90% посадового окладу, від 08.05.2020 №148 - 131% посадового окладу, від 06.06.2020 №180 - 131% посадового окладу, від 09.07.2020 №214 - 131% посадового окладу, від 11.08.2020 №249 - 131% посадового окладу, від 11.09.2020 №276 - 131% посадового окладу, від 12.10.2020 №302 - 131% посадового окладу, від 10.11.2020 №329 - 131% посадового окладу, від 10.12.2020 №361 - 131% посадового окладу, від 11.01.2021 №14 - 131% посадового окладу, від 10.02.2021 №47 - 150% посадового окладу, від 10.03.2021 №94 - 150% посадового окладу, від 09.04.2021 №136 - 150% посадового окладу, від 11.05.2021 №175 - 150% посадового окладу, від 10.06.2021 №220 - 150% посадового окладу, надбавок за особливості проходження служби згідно наказів: від 11.01.2020 № 16 50%, від 14.01.2021 № 17 50 %), грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 14.06.2021, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, розрахованої, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік.
Зобов`язано Головне управління ДСНС України у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, код ЄДРПОУ 38631015) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, розрахованої, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 рік при визначенні розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням місячного грошового забезпечення при звільненні, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач не погодився з таким рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не повністю з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого вказане рішення суду прийняте з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права, просить: у зв`язку із пропуском строку звернення з позовом до адміністративного суду та ненаданням до суду підтверджень поважності причин пропуску вказаного строку, скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 по справі № 520/8416/24, адміністративний позов по справі 520/8416/24 – залишити без розгляду; у зв`язку із неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 по справі № 520/8416/24 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову по справі 520/8416/24 відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що вимога здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (премій згідно наказів, надбавок за особливості проходження служби згідно наказів), грошової допомоги на оздоровлення, яка була задоволена судом, відносно відсоткового значення є вимогою на майбутнє через настання події у вигляді проведення перерахунку грошового забезпечення та в подальшому порушення прав позивача, щодо його не згоди з таким перерахунком.
Вказав,  що грошова допомога на оздоровлення взагалі не підлягає перерахунку, так як визначається виходячи з рішення керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік, допомога для оздоровлення надається в розмірах їх місячного грошового забезпечення.
Зазначив, що при виплаті будь якого виду грошового забезпечення, місячного грошового забезпечення передусім необхідно виходити з бюджетного асигнування на відповідний рік. Упродовж 2020, 2021 р.р. бюджетне асигнування порівняно з 2018, 2019 не змінювалося, виключення становила градація премії, яку можливо було встановлювати в максимальних показниках.
Вказав, що на осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту не розповсюджується дія Закону № 2011-ХІІ, а отже посилання на його приписи у рішенні суду першої інстанції є безпідставними. Також зазначив, що позовна заява до адміністративного суду подана стороною Позивача з порушенням строку, встановленого частиною 2 статті 233 КЗпП України; одноразова грошова допомога при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому підстави для застосування статті 233 КЗпП відсутні.
Позивач відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду не надав.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла таких  висновків. 
Судом встановлено, що позивач проходив службу цивільного захисту на посаді пожежного-рятувальника 31-ДПРЧ м. Харків ГУ ДСНС України у Харківській області.
Наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) № 227 14 червня 2021 року позивач звільнений зі служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штату.
На звернення адвоката позивача листом № 65050-2163/65152 від 05.03.2024 Головне управління ДСНС України у Харківській області надало копії наказів, довідки про доходи, нараховані суми грошової допомоги під час проходження служби цивільного захисту за період 2020-2021.
Відповідно до табелю № 2616520 від 04.03.2024 Головним управлінням ДСНС України у Харківській області позивачу в період з 01.01.2020 по 14.06.2021 нараховано та виплачено грошове забезпечення в загальній сумі 344668,78 грн.
Крім того, відповідно до табелю № 2616520 про нараховані суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, Головним управлінням ДСНС України у Харківській області позивачу нараховані та виплачені наступні види та суми допомоги:
з 01.01.2020 по 31.12.2020:
- сума матеріальної допомоги на оздоровлення 11860,00 грн.;
з 01.01.2021 по 31.12.2021:
- сума матеріальної допомоги на оздоровлення 12390,00 грн.
Відповідно до розрахунку вихідної допомоги та табелю №2616520 від 04.03.2024 відповідачем виплачена позивачу одноразова допомоги при звільненні в загальному розмірі 105378,75 грн.
Дана сума розрахована наступним чином:
12397,50 грн*17 років*50%=105378,75 грн., де 12397,50 грошове забезпечення при звільненні, для розрахунку посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням), 17 років кількість років вислуги, 50% – розмір виплати при звільненні за скороченням штату.
Відповідно до наказів Головного управління ДСНС України у Харківській області позивачу виплачувалася протягом 2020-2021 щомісячна премія у відсотках посадового окладу, а саме:
- наказ від 11.02.2020 №57 - 131% посадового окладу;
- наказ від 10.03.2020 №92 - 131% посадового окладу
- наказ від 09.04.2020 №124 - 90% посадового окладу;
- наказ від 08.05.2020 №148 - 131% посадового окладу;
- наказ від 06.06.2020 №180 - 131% посадового окладу;
- наказ від 09.07.2020 №214 - 131% посадового окладу;
- наказ від 11.08.2020 №249 - 131% посадового окладу;
- наказ від 11.09.2020 №276 - 131% посадового окладу;
- наказ від 12.10.2020 №302 - 131% посадового окладу;
- наказ від 10.11.2020 №329 - 131% посадового окладу;
- наказ від 10.12.2020 №361 - 131% посадового окладу
- наказ від 11.01.2021 №14 - 131% посадового окладу;
- наказ від 10.02.2021 №47 - 150% посадового окладу;
- наказ від 10.03.2021 №94 - 150% посадового окладу;
- наказ від 09.04.2021 №136 - 150% посадового окладу;
- наказ від 11.05.2021 №175 - 150% посадового окладу;
- наказ від 10.06.2021 №220 - 150% посадового окладу.
Відповідно до наказів Головного управління ДСНС України у Харківській області позивачу нараховувалася та виплачувалася протягом 2020-2021 щомісячна надбавка за особливості проходження служби у відсотках посадового окладу, окладу за спеціальним званням, з урахування надбавки за вислугу років, а саме:
- наказ від 11.01.2020 № 16 – 50%;
- наказ від 14.01.2021 № 17 – 50 %;
У довідці Головного управління ДСНС України у Харківській області від 04.03.2024 зазначено, що: «згідно постанови від 30.08.2017 № 704 при визначенні розміру складових грошового забезпечення, а саме, окладів за спеціальне звання застосувався тарифний коефіцієнт 0,46 (старший сержант); посадового окладу застосовувався тарифний коефіцієнт 1,60 з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 р. 1762,00, грн. та тарифний розряд по посадовому окладу 5; надбавка за вислугу років 50%, що нараховувалась та виплачувались з 01.01.2020 по день звільнення».
Вважаючи вказані дії протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача стосовно обчислення та виплати грошового забезпечення за спірний період без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2021 Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», є протиправними. А тому суд дійшов висновку про необхідність зобов?язання відповідача здійснити перерахунок та виплату спірних грошових виплат, з урахуванням вже виплачених сум.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 101 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI служба цивільного захисту – це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно з пунктом 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623, ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
Цю Інструкцію розроблено відповідно до, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704).
Постановою № 704 затверджено, зокрема, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6.
Таким чином, Постанова № 704 встановлює тарифні розряди та розміри посадових окладів особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, відтак, розповсюджує свою дію правовідносини, що виникли в межах цієї справи та повинна враховуватись відповідачем під час обчислення грошового забезпечення позивача.
Відповідно до п. 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до п. 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21 лютого 2018 р. Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №103, п. 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, п. 4 Постанови №704 викладено в новій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, було змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови № 103 і з цієї дати фактично відновлено дію п. 4 Постанови № 740 у первісній редакції, тобто розрахунковою величиною є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
Таким чином, з 29 січня 2020 року – з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникли підстави для розрахунку грошового забезпечення позивача з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704.
З огляду на вказане, підлягає застосуванню до спірних правовідносин з 29 січня 2020 року (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18) положення п. 4 Постанови №704 в редакції до 24 лютого 2018 року, тобто в редакції, яка була чинна до набрання законної сили Постановою № 103.
Колегія суддів також зазначає, що Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2022 року по справі №500/1813/21 сформулював такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:
(1) з 01 січня 2020 року положення п. 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», в осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п. 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
(3) встановлене положеннями п. 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
На думку колегії суддів, зазначення у пункті 4 Постанови № 704 у формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб), як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців.
Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року 2102 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року 2270 грн.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що посадовий оклад та оклад за військовим (спеціальним) званням позивача з 29 січня 2020 року по 14 червня 2021 повинен був визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року (а не на 01 січня 2018 року). 
Такий самий підхід Верховний Суд застосував також у справах № 120/8603/21-а (постанова від 31 серпня 2022 року), № 120/648/22-а (постанова від 16 листопада 2022 року), № 640/17686/21 (постанова від 04 січня 2023 року), № 440/1185/21 (постанова від 10 січня 2023 року), №380/5158/22 (постанова від 09 травня 2023 року), № 420/14380/21 (постанова від 12 липня 2023 року).
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог щодо перерахунку щомісячного грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 по 31.12.2020, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 14.06.2021, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стосовно позовних вимог позивача щодо визнання протиправними дій відповідача у нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 1-4 Розділу ХХХ Інструкції № 623, особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.
Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.
Керівнику органу управління (підрозділу) допомога для оздоровлення надається на підставі його рапорту та наказу вищого керівника (начальника).
Допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби.
При визначенні розміру допомоги для оздоровлення до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія, які встановлені особі рядового або начальницького складу на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Особам рядового і начальницького складу, прийнятим на службу, матеріальна допомога для оздоровлення вперше надається в календарному році, у якому вони приступили до виконання обов`язків за посадами, на які їх призначено.
Отже, розмір грошової допомоги на оздоровлення залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.
Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачу відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС у Харківській області (по особовому складу) №230 від 24.07.2020 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік, відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС у Харківській області (по особовому складу) №152 від 23.04.2021 надано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік.
Також, відповідно до табелю № 2616520 Головним управлінням ДСНС України у Харківській області позивачу нараховані та виплачені  такі види та суми допомоги: з 01.01.2020 по 31.12.2020 – сума матеріальної допомоги на оздоровлення 11860,00 грн.; з 01.01.2021 по 31.12.2021 – сума матеріальної допомоги на оздоровлення 12390,00 грн.
Тобто позивачу застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01.01.2018 при обрахунку грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення) у період з 29.01.2020 по 14.06.2021.
З огляду на те, що грошове забезпечення (надбавки та премії) позивача за період з 29.01.2020 року по 14.06.2021 року підлягає перерахунку, то і отримана з 29.01.2020 року по 14.06.2021 року грошова допомога на оздоровлення, також підлягає перерахунку.
Отже, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наявні підстави для визнання протиправними дій Головного управління ДСНС України у Харківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), грошової допомоги на оздоровлення, за період проходження служби з 29.01.2020 по 14.06.2021 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням та зобов?язання здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного грошового забезпечення (премій, надбавок), грошової допомоги на оздоровлення.
Разом з тим, щодо задоволених судом першої інстанції вимог позову про зобов?язання відповідача здійснити перерахунок із зазначенням наказів про встановлення премії,  надбавок за особливості проходження служби (премій згідно наказів: від 11.02.2020 №57 131% посадового окладу, від 10.03.2020 №92 131% посадового окладу, від 09.04.2020 №124 - 90% посадового окладу, від 08.05.2020 №148 - 131% посадового окладу, від 06.06.2020 №180 - 131% посадового окладу, від 09.07.2020 №214 - 131% посадового окладу, від 11.08.2020 №249 - 131% посадового окладу, від 11.09.2020 №276 - 131% посадового окладу, від 12.10.2020 №302 - 131% посадового окладу, від 10.11.2020 №329 - 131% посадового окладу, від 10.12.2020 №361 - 131% посадового окладу, від 11.01.2021 №14 - 131% посадового окладу, від 10.02.2021 №47 - 150% посадового окладу, від 10.03.2021 №94 - 150% посадового окладу, від 09.04.2021 №136 - 150% посадового окладу, від 11.05.2021 №175 - 150% посадового окладу, від 10.06.2021 №220 - 150% посадового окладу, надбавок за особливості проходження служби згідно наказів: від 11.01.2020 № 16 – 50%, від 14.01.2021 № 17 – 50 %), суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб?єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб?єкта владних повноважень протиправною та зобов?язання вчинити певні дії.
Проте, вказана позовна вимога не підлягає захисту судом, оскільки вказаний вище перерахунок грошового забезпечення позивача ще не відбувся і в матеріалах справи відсутні докази стосовно наміру відповідача не враховувати при перерахунку надбавок та премій вказаних наказів, а тому, зазначені вимоги є передчасними та заявлені на майбутнє.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині позовних вимог.
Стосовно нарахування відповідачем одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до розрахунку вихідної допомоги та табелю №2616520 від 04.03.2024 відповідачем виплачена позивачу одноразова допомоги при звільненні в загальному розмірі 105378,75 грн.
Відповідно до п. 8 розділу XXVII Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу), за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби
Згідно з п. 12 розділу XXVII Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:
для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, – оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення;
для осіб рядового і начальницького складу, які на день звільнення зі служби перебували в розпорядженні відповідних начальників органів управління (підрозділів), – посадовий оклад за останньою штатною посадою, оклад за спеціальним званням, установлений на день звільнення зі служби, додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) за останніми штатними посадами.
З огляду на наведені норми законодавства, слід дійти висновку про те, що одноразова грошова допомога при звільнені виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке особа рядового і начальницького складу має право на день звільнення та розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку вона займала.
У спірних правовідносинах позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними вказаних дій відповідача, зобов?язавши здійснити такий перерахунок та виплату грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Стосовно доводів відповідача щодо пропуску позивачем встановленого ст. 122 КАС України строку, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб?єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
У цій справі спір стосується права позивача на виплату належного йому грошового забезпечення.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю. Тобто, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належної військовослужбовцю суми грошового забезпечення, застосуванню підлягають загальні норми трудового законодавства.
Положення ст. 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями ст. 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення ст. 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов?язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 року у справі № 280/6779/22.
Разом із тим, така норма містилася в статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року), яку і належало застосовувати в частині строку звернення до суду з позовом щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.
Так, частинами першою та другою статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення – в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Разом з тим, Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, – у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.
Колегія суддів зазначає, що на момент звільнення позивача зі служби цивільного захисту (14 червня 2021 року) частина другу статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком, внаслідок чого підстав для застосування строків звернення до суду з цим позовом немає.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23.
З огляду на викладене, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими.
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому підстави для застосування статті 233 КЗпП відсутні, оскільки предметом спірних відносин у даній справі є не питання виплати чи належності позивачу одноразової допомоги, а правомірність розрахунку місячного грошового забезпечення, з якого, зокрема обраховується  одноразова грошова допомога при звільненні.
Зважаючи на наведені мотиви, суд вважає, що ним надано відповідь на всі доводи та вимоги апеляційної скарги, які можуть вплинути на правильне вирішення справи. 
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, з частковим скасуванням рішення суду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 по справі № 520/8416/24 - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення згідно наказів: від 11.02.2020 №57 131% посадового окладу, від 10.03.2020 №92 131% посадового окладу, від 09.04.2020 №124 - 90% посадового окладу, від 08.05.2020 №148 - 131% посадового окладу, від 06.06.2020 №180 - 131% посадового окладу, від 09.07.2020 №214 - 131% посадового окладу, від 11.08.2020 №249 - 131% посадового окладу, від 11.09.2020 №276 - 131% посадового окладу, від 12.10.2020 №302 - 131% посадового окладу, від 10.11.2020 №329 - 131% посадового окладу, від 10.12.2020 №361 - 131% посадового окладу, від 11.01.2021 №14 - 131% посадового окладу, від 10.02.2021 №47 - 150% посадового окладу, від 10.03.2021 №94 - 150% посадового окладу, від 09.04.2021 №136 - 150% посадового окладу, від 11.05.2021 №175 - 150% посадового окладу, від 10.06.2021 №220 - 150% посадового окладу, надбавок за особливості проходження служби згідно наказів: від 11.01.2020 № 16 – 50%, від 14.01.2021 № 17 – 50 %),
Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 по справі № 520/8416/24 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій