ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 р. 	Справа № 480/11236/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2024, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова,  м. Суми,  по справі № 480/11236/23
за позовом               Приватного підприємства "Карла Маркса-2"  
до               Головного управління ДПС у Сумській області                       
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «КАРЛА МАРКСА-2» (далі – позивач, ПП «КАРЛА МАРКСА-2», Підприємство) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Сумській області, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.08.2023 №550718280701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі    1 042 440 грн.
Позивач вважав неправомірним застосування штрафних (фінансових) санкцій з підстав неподання підприємством до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП, адже наведені в акті перевірки об`єкти використовувалися платником податків у господарській діяльності на підставі договорів оренди. Відтак, на переконання позивача, у підприємства не виникало податкового обов`язку щодо подання до контролюючого органу повідомлення за формою 20-ОПП. Окрім того, позивач вважав безпідставним нарахування контролюючим органом штрафу за кожен об`єкт оподаткування, оскільки штрафна санкція розраховується за об`єкт, щодо якого не було подано відповідне повідомлення. Також позивач посилався на те, що під час призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області не враховано положень пункту 52-2 підрозділу 10 розділу 20 «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким було установлено мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі          № 480/11236/23, прийнятим у відкритому судовому засіданні, позовні вимоги підприємства задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.08.2023 №550718280701.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області на користь ПП «КАРЛА МАРКСА-2» судовий збір у сумі 15 636, 60 грн.
ГУ ДПС у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 480/11236/23 винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що ПП «КАРЛА МАРКСА-2» у період з 01.10.2018 до 30.09.2021 набуло та мало право користування об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність, згідно з договорами оренди земельних ділянок. Позивач не заперечував використання цих земельних ділянок для ведення господарської діяльності Підприємства шляхом відображення у податковій звітності з єдиного податку четвертої групи. Ураховуючи, що відповідно до підпункту 292-1.1 пункту 292-1статті 292-1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, подання до контролюючого органу повідомлення за формо 20-ОПП є обов`язковим для такого платника податку на орендовані земельні ділянки, які приймають участь у нарахування єдиного податку.
Водночас, як наголошує відповідач в апеляційній скарзі, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення не досліджувалась правомірність висновків контролюючого органу щодо встановлених перевіркою порушень позивачем податкового законодавства.
ГУ ДПС у Сумській області вважає необґрунтованими мотиви суду першої інстанції, які слугували підставою для задоволення позовних вимог ПП «КАРЛА МАРКСА-2», щодо призначення та проведення перевірки в період карантину, оскільки такий висновок не може слугувати самостійною підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Окрім того, як зауважує відповідач, позивач не заявляв серед підстав свого позову допущення контролюючим органом процедурних порушень під час проведення перевірки.
Відповідач, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, наголошує на відсутності в даному випадку причинно-наслідкового зв`язку між імовірними процедурними порушеннями контролюючого органу під час проведення перевірки та правильністю його висновків, зроблених у ході такої перевірки.
Окремо відповідач звертає увагу на те, що практика Верховного Суду зі спірного у цій справі питання щодо невиконання позивачем свого податкового обов`язку є сформованою і усталеною, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до Підприємства штрафну санкцію за несвоєчасне подання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20 ОПП.
Від ПП «КАРЛА МАРКСА-2» надійшли письмові пояснення щодо доводів апеляційної скарги ГУ ДПС у Сумській області, у яких позивач зазначає, що в даному випадку до платника податків не може бути застосовано штрафну санкцію на підставі статті 117 Податкового кодексу України, оскільки наведеною статтею не передбачено відповідальності за неподання звітів чи повідомлення щодо об`єкта оподаткування. Решта доводів позивача є збіжними з його правовою позицією у спорі. У підсумку позивач просить відмовити ГУ ДПС у Сумській області в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 480/11236/23 залишити без змін.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що характер спірних  правовідносин та предмет доказування у справі, не вимагають витребування нових доказів та  проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також відсутності клопотань сторін про розгляд справи за їх участю, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі направлень від 15.12.2021, №2834/18-28-07-01, від 15.12.2021 №2835/18-28-07-07, від 15.12.2021 №2836/18-28-07-07, від 15.12.2021 №2837/18-28-07-09, від 15.12.2021 №2838/18-28-07-06, від 15.12.2021 №2839/18-28-07-06, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2021 рік та на підставі наказу ГУ ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №1993 проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «КАРЛА МАРКСА-2» (код ЄДРПОУ 34264605) з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, законодавства з питань справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, іншого законодавства за період 01.10.2018 по 30.09.2021, згідно із затвердженим планом документальної перевірки.
За наслідками проведеної перевірки 02.02.2022 відповідачем складено акт                №668/18-28-07-01-08/34264605/9.
Перевіркою встановлено низку порушень ПП «КАРЛА МАРКСА-2» вимог податкового законодавства, зокрема, пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями; далі – ПК України), пункту 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (зі змінами та доповненнями) в частині несвоєчасного подання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП.
На підставі встановлених перевіркою порушень 17.08.2023 Головним управлінням ДПС у Сумській області винесено, серед іншого, податкове повідомлення-рішення №550718280701, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі                      1 042 440 грн за неподання до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП.
Не погоджуючись із прийнятим ГУ ДПС у Сумській області податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім перевірок, окремо визначених ПК України. Дія карантину на території України неодноразово продовжувалась, й ураховуючи, що відповідачем призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «КАРЛА МАРКСА-2» на підставі наказу від 07.12.2021 №1993, суд першої інстанції зробив висновок, що така була протиправно проведена в період запровадження законодавчим органом влади мораторію на проведення перевірок.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими й такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи при цьому з наступних міркувань.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд, незалежно від підстав, наведених у позові, зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вище вимогам.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час призначення податкової перевірки ПП «КАРЛА МАРКСА-2») контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Відповідно до пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Поряд із тим, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення»                  ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19.12.2020 до 31.12.2021 на території України карантин.
Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу про проведення документальної планової перевірки платника податків (07.12.2021), а також на час проведення контрольного заходу не приймалося рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.
Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17.09.2020 № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року № 568-ІХ); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення»                      ПК України. Вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялася.
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Отже, зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 420/12859/21, від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, від 04.01.2024 у справі № 420/16150/21, від 13.09.2024 у справі              № 160/14683/21, від 08.05.2025 у справі 320/44260/23.
У спірних правовідносинах документальну планову виїзну перевірку позивача (наказ ГУ ДПС у Сумській області від 07.12.2021 №1993) проведено всупереч дії мораторію, встановленому пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення»                 ПК України, що, відповідно, нівелює її наслідки.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо посилань відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17.
Відповідач з посиланням на висновки зазначеної постанови вказує, що у спірних правовідносинах відсутні обставини причинно-наслідкового зв`язку між процедурними порушення щодо проведення контрольного заходу та прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, адже підставами для скасування такого рішення є лише ті порушення, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.
Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача колегія суддів зазначає наступне.
У цій постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Колегія суддів вважає, що у вказаному висновку Великої Палати Верховного Суду не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок. Разом з тим, постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 також підтримала усталену в судовій практиці позицію, що нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.
Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, ухваленої складом судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, сформовано висновок, що невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
В подальшому, з урахуванням наведених висновків щодо наслідків процедурних порушень Верховний Суд висловив позицію, що перевірка під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону.
Отже висновки суду першої інстанції у цій справі не суперечать мотивам Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.09.2021 у справі №  816/228/17, на який посилається контролюючий орган в апеляційній скарзі.
Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про те, що позивач не заявляв серед підстав свого позову допущення контролюючим органом процедурних порушень під час проведення перевірки, адже відповідні мотиви наведені позивачем у додаткових письмових поясненнях від 21.05.2024, адресованих суду першої інстанції. 
Решта доводів апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції, та яким надано належну правову оцінку, відтак підстави для скасування судового рішення відсутні.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 по справі № 480/11236/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Любчич