УХВАЛА

10 липня 2025 року
м. Київ
справа №340/5853/24
адміністративне провадження №К/990/27557/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,  Смоковича М.І., 
перевіривши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі за позовом Запорізької обласної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Запорізька обласна прокуратура звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 965054,76 грн.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури кошти у сумі 965054,76 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом Запорізької обласної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів скасовано.
У задоволенні позову відмовлено.
26 червня 2025 року Запорізькою обласною прокуратурою подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року, залишити в силі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року про задоволення позову Запорізької обласної прокуратури.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у /постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено   статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Так, в касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт  3 частини четвертої статті 328 КАС України.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень частини першої статті 1212 ЦК України, пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України у правовідносинах щодо безпідставного отримання працівниками органів прокуратури, які були увільненні від виконання службових обов`язків на період дії військового стану та проходять військову службу у підрозділах Збройних Сил України.
Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.
Зі змісту пункту 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування судами норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Суд зазначає, що доводи касаційної скарги в контексті наявності/відсутності передбаченої пунктом 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  підстави переважно зводяться здебільшого до оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутня правова норма, яка прямо покладає на відповідача обов`язок повідомляти про припинення контракту і мобілізацію до Збройних Сил України.
З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу касаційного оскарження.
Оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «а», «в» пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України.
Проте, Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України   не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту   статті 328 КАС України   та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.
Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі за позовом Запорізької обласної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без руху.
Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції: 
- уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
М.В. Білак 
 М.І. Смокович ,
Судді Верховного Суду