УХВАЛА

05 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №420/2428/24
адміністративне провадження № К/990/31839/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Кашпур О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року
у справі № 420/2428/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови здійснити перерахунок грошової допомоги для оздоровлення з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди отриманої під час проходження військової служби за 2015, 2016, 2017 роки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889», під час проходження військової служби за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим від 21.02.2001 № 159, постановою Кабінету Міністрів України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди отриманої під час проходження військової служби.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889», під час проходження військової служби за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим від 21.02.2001 № 159, постановою Кабінету Міністрів України.
У задоволенні решти вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме шляхом  надіслання на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду квитанцію про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 09 липня 2025 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті  або закриття  апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено частково.
На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме шляхом  надіслання на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду квитанцію про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.
Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху доставлено апелянту в електронний кабінет 25 червня 2025 року о 17:34 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Як зазначив суд апеляційної інстанції, у встановлений судом строк, заява про поновлення строку на апеляційне оскарження від апелянта не надходила.
Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вирішив відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Так у касаційній скарзі скаржник зазначає підстави, що унеможливили вчасне звернення до суду апеляційної інстанції. Зокрема обґрунтовує це тим, що у квітні місяці, у зв`язку із завданим ураженням по території Військової частини НОМЕР_1 відбулося розосередження деяких служб військової частини, у тому числі і юридичної. За новим місцем перебування юридичної служби відбувалися постійні відключення світла, яке пов`язано у тому числі з відсутністю фінансування на сплату за спожиту електроенергію. Водночас строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції припав на дію на території України воєнного стану та залучення Військової частини НОМЕР_1 до виконання завдань з відсічі збройної агресії російської федерації та забезпечення територіальної цілісності України. Також скаржник просить взяти до уваги, що у військовій частині за посадою та у штаті лише один військовослужбовець, який здійснює представництво частини у судах. 
Посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання  касаційної скарги.
Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк, яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з касаційною скаргою.
При цьому, із заяви скаржника не вбачалось, що неможливість подання скарги у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку саме із введенням воєнного стану, а також не надано будь-яких доказів в підтвердження зазначеного.
Щодо виконання роботи одним працівником, то скаржником не надано суду касаційної інстанції доказів про кількість працівників в період з квітня 2025 року по червень 2025 року у відповідному відділі, які відповідальні за підготовку та подання позовних, апеляційних скарг. Водночас, внутрішня організація роботи, визначення пріоритетних напрямків реалізацій завдань та функцій впливають на навантаженість причин пропуску строку, оскільки залежить виключно від відповідача.
Разом з тим, скаржник не спростовує того факту, що останнім не було подано заяву про поновлення строку до суду апеляційної інстанції у визначений ухвалою строк.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі №  420/2428/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                    О. В. Кашпур