ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 липня 2025 року           справа №200/1538/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/1538/23 (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану” (далі – постанова № 168) у розмірі 100 000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу вищевказану додаткову винагороду період з 10.10.2022 по 08.01.2023.
В обґрунтування позову зазначив, що під час проходження військової служби в НОМЕР_3 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ), перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), виконував бойові завдання на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпоряджень), які видавалися начальником цього прикордонного загону, у зв`язку з чим набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до Постанови № 168, що підтверджується довідкою, виданою командиром Військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2023 № 3902.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2024, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 28.10.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку додаткову винагороду за період з 10 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року.
Справу № 200/1538/23 в цій частині направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду. 
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі № 200/1538/23 – залишено без змін.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100 000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі 100 000 грн., у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 10 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач – військова частина НОМЕР_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
В формі довідки повинно бути чітко зазначено підстава, зокрема, бойовий наказ. Проте, наказ АДПСУ 165 гриф стосується порядку прибуття/вибуття військовослужбовців у місце, визначене наказом. Тобто наказ АДПСУ 165 гриф не посвідчує факт безпосередньої участі позивач у бойових діях та відповідних заходах. 
Отже довідка позивача про безпосередню участь в бойових діях та відповідних заходах не містить відомостей про наявність бойових наказів, тому не може бути доказом участі позивача в бойових діях або відповідних заходах.
Не є підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях та відповідних заходах бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.
Сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
Обов`язок оформлення документів визначених п.4, п.5, п.11 наказу № 392-АГ, які є підставою для нарахування і виплати коштів, покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою, за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу № 392-АГ.
Командир військової частини (на грошовому забезпеченні якого перебуває військовослужбовець) нараховує кошти і видає наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди відрядженому військовослужбовцю за дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах за відповідний період – на підставі і у порядку визначеному наказом № 392-АГ, тобто за підтверджуючими документами (довідкою) які надаються командиром до якого направлений військовослужбовець.
Оскільки начальником прикордонного загону, до якого був відряджений позивач, не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу № 392-АГ підстав для виплати підвищеної додаткової винагороди за спірний період відсутні.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2023 № 12/684 сержант ОСОБА_1 вибув у службове відрядження на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону відповідно до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 16.09.2022 № (гриф)/25-2075-Е та прибув із службового відрядження 10.01.2023.
Відповідно до наказу НОМЕР_3 прикордонного загону "Про виплату додаткової винагороди" від 20.01.2023 № 28-ОС, архівної відомості з січня 2023 року позивачу нараховано збільшену додаткову винагороду за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 в сумі 70 000,00 грн, з 01.01.2023 до 31.01.2023 в сумі 70 000,00 грн пропорційно участі.
У період з 10.10.2022 по 30.11.2022 додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн під час дії воєнного стану, яка передбачена Постановою № 168, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
Відповідно довідки командира Військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2023 № 3902 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони на території Чернігівської області: з 10.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 30.11.2022; з 01.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 по 08.01.2023.
Згідно рапорту заступника начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 01.12.2022 № 1888, скерованого до першого заступника начальника загону – коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 , викладено клопотання щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 70 000 грн, за безпосередню участь військовослужбовців 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в зонах проведення бойових дій за період з 01.11.2022 по 30.11.2022, у тому числі і ОСОБА_1 . Підстава: бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), ЖБД від 21.10.2022 № 245 ст. 1-10, бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 (гриф).
Відповідно витягу з Журналу службово-бойових дій приккшр № НОМЕР_6 НОМЕР_3 прикордонного загону, розпочато 12.10.2022 № 245 (гриф), сторінка № 2-10. Застосування підрозділів прккшр № 1 НОМЕР_3 прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону, веденні бойових дій с-нт ОСОБА_1 у складі прикордонної комендатури швидкого реагування № НОМЕР_7 ПрикЗ. з 01.11.2022 приймав участь у веденні стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВПС Гремяч. ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”. Підстава: бойовий наказ АДПСУ від 16.09.2022 № 165 (гриф.), бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), ЖБД від 21.10.2022 № 245 ст. 1-10, бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 (гриф).
Відповідно Витягу з журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування № НОМЕР_7 прикордонного загону (від 12.10.22 № 245гриф), с-нт ОСОБА_1 у складі прикордонної комендатури швидкого реагування № 1 11 ПрикЗ. з 12.10.2022 на ділянці НОМЕР_4 ПРИКЗ, впс ОСОБА_4 , впс ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ” брав участь у веденні стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону. Підстава: Бойовий наказ АДПСУ від 16.092022 165 (гриф), Бойове розпорядження НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), Бойове розпорядження НОМЕР_5 ПРИК від 21.10.2022 № 669 (гриф) Бойове розпорядження НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 дек.
Як визначено в розділі 2 Облік ведення бойових дій Журналу: 
дата ведення бойових дій 14.10.2022, час ведення бойових дій: 16.00-16.20, Військове звання, прізвище, ім`я, по батькові військовослужбовців, опис бойових дій, втрати сторін бойового зіткнення: ..., Тимчук о.... Обстріл місць несення служби з вибухи п/н ПС ймовірно міномет 120 мм в районі ... н. п. Миколаївка по напрямку н. п. ломаківка (рф)-н. п. Миколаївка (Україна) по території України, відстань від місця вибухів до п/н 300 м, від вибухів до ДКУ 1,5 км. Втрат серед особового складу немає. Пошкоджень ОВТ немає.
дата ведення бойових дій 15.10.2022, час ведення бойових дій: 14.25-15.30, Військове звання, прізвище, ім`я, по батькові військовослужбовців, опис бойових дій, втрати сторін бойового зіткнення: ..., сержант ОСОБА_5 території України 5 вибухів (прильотів) ймовірно 120 мм міномет по напрямку н. п. Ломаківка (рф)-Миколаївка (Україна) вибухів до п/н ПС 2 км, від вибухів до н. п. Миколаївка 2 км, до ДКУ до З км. Втрат серед о/с, ОВТ немає.
дата ведення бойових дій 05.11.2022, час ведення бойових дій: 09.47-11.30, Військове звання, прізвище, ім`я, по батькові військовослужбовців, опис бойових дій, втрати сторін бойового зіткнення: п/н СП: ОСОБА_6 ,... повідомили про обстріл території України з артилерії та п/к з території рф по по напрямку ломаківка (рф)- Миколаївка (Україна) до п/н до 1 км, до н. п. Миколаївка до 2 км, до ДКУ до З км. Втрат о/с та ОВТ немає.
Згідно з довідкою Військової частини ВЧ НОМЕР_1 від 20.03.2023 № 12/684 позивач був передислокований на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону, а тому разом з іншим у період з 10.10.2022 по 30.11.2022 він перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_4 прикордонного загону; також позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 10.10.2022 до 31.10.2022 року; з 01.11.2022 до 30.11.2022 року; з 01.12.2022 до 31.12.2022 року; з 01.01.2023 по 08.01.2023 року.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що сукупністю наданих доказів підтверджується безпосередня участь позивача у спірний період у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому позивач має право на підвищену додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ № 168.
Релевантні джерела права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
За змістом частини першої статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
За пунктом 1 Положення про Адміністрацію Держприкордонслужби, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 533 (далі - Положення № 533), Адміністрація Держприкордонслужби є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до пункту 5 Положення № 533 Адміністрація Держприкордонслужби з метою організації своєї діяльності: 3) організовує планово-фінансову роботу в апараті Адміністрації Держприкордонслужби, органах Держприкордонслужби, на підприємствах, в установах, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку; 4) забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів; 5) контролює діяльність органів Держприкордонслужби, підприємств, установ, що належать до сфери її управління.
Частиною першою статті 14 Закону № 661-IV визначено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Згідно зі статтею 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 цієї постанови визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі - Постанова № 793) до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».
У решті зміст пункту 1 Постанови № 168 в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 01 серпня 2022 року до 31 грудня 2022 року) не змінювався.
30 липня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України (далі також - Держприкордонслужби), з посиланням на пункт 21 Постанови № 168, було видано наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», який уведено в дію з 01 серпня 2022 року.
Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:
1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;
2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;
3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;
6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;
7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;
8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
У пункті 4 наказу № 392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 5 наказу № 392-/0/81-22-АГ визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).
У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
Відповідно до пункту 10 Наказу від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проекту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.
Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.
Відповідно до пункту 11 Наказу від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 Наказу).
Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 Наказу).
Згідно з пунктом 12 наказу № 392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).
До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.
З 01 грудня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби уведено в дію наказ від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», в якому було дещо змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Оцінка суду.
Спірні правовідносини у цій справі виникли внаслідок невиплати відповідачем на користь ОСОБА_1 військовослужбовця Держприкордонслужби, додаткової винагороди, яка передбачена Постановою № 168, у розмірі до 100 000,00 грн за період з 10.10.2022 по 30.11.2022.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.
При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.
В умовах збройної агресії РФ проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що військовослужбовцям Держприкордонслужби на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. 
Тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
У переліку завдань, які визначають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах», відсутня чітка прив`язка до меж, бойових (спеціальних) завдань та операцій здійснення самих бойових дій та заходів. Перелік охоплює широкий спектр військових дій, які можуть виконуватися військовослужбовцями як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами. 
Це означає, що виконання військовослужбовцем різноманітних військових завдань, як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами, може вважатися підставою для визнання його участі у бойових діях або заходах.
Підставою для виплати додаткової винагороди згідно з Наказом № 392/0/81-22-АГ є наказ начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Процедура підтвердження участі у бойових діях або заходах (пункт 5 Наказу № 392/0/81-22-АГ), здійснюється шляхом видачі довідки (додаток № 1) на підставі одного з визначених документів: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту начальника про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі у таких діях та заходах, без вимоги надання додаткових документів або сукупності інформації. 
Начальники органів Держприкордонслужби зобов`язані щомісячно повідомляти органи, де проходять службу відряджені військовослужбовці, про їх участь у бойових діях та заходах (додаток № 2).
Таким чином, враховуючи положення Наказу № 392/0/81-22-АГ, який дозволяє підтвердження участі у бойових діях або заходах на підставі одного з визначених документів, можна дійти висновку, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах не повинно бути надмірно обмеженим. 
Навіть якщо надані військовослужбовцем документи не повністю відповідають вимогам Наказу № 392/0/81-22-АГ через формальні недоліки у документальному підтвердженні, вони можуть бути достатніми для підтвердження його права на додаткову винагороду.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 05 грудня 2024 року у справі № 120/4135/23, від 23 січня 2025 року у справі № 120/698/23.
За обставинами даної справи позивач ОСОБА_1 на підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 гриф, був направлений з вересня 2022 в службове відрядження та оперативне підпорядкування до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 прикордонний загін), де перебував до січня 2023.
У цей період ОСОБА_1 здійснював охорону та оборону певної ділянки державного кордону України в межах Чернігівської та Сумської областях та в межах відповідальності НОМЕР_4 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 )
У період з 26 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року Чернігівська та Сумська області, де перебував у відрядженні позивач, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), була віднесена до територій ведення воєнний (бойових) дій (території можливих бойових дій).
Відповідно до рапорту від 01.12.2022 № 1888 заступник начальника загону – коменданта 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону клопотав про виплату додаткової винагороди в розмірі 70 000 грн, за безпосередню участь військовослужбовців 1 комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в зонах проведення бойових дій за період з 01.11.2022 по 30.11.2022, у тому числі і ОСОБА_1 . Підстава: бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), ЖБД від 21.10.2022 № 245 ст. 1-10, бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 (гриф).
Згідно з довідкою від 08.01.2023 № 3902 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони на території Чернігівської області: з 10.10.2022 до 31.10.2022; з 01.11.2022 до 30.11.2022; з 01.12.2022 до 31.12.2022; з 01.01.2023 по 08.01.2023 на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.
Отже, вказана довідка видана на підставі одного із підтверджуючих документів, передбачених пунктом 4 Наказу № 392/0/81-22-АГ. 
Невідповідність цієї довідки критеріям належності, достовірності та допустимості, визначеним статтями 73-75 КАС України, суд не встановив.
Таким чином, виплата позивачеві додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн за період з 10.10.2022 по 30.11.2022 пов`язувалася з його безпосередньою участю в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період воєнного стану при перебуванні на території Чернігівської області, конкретно – охороною ділянки державного кордону України з країною-агресором – Російською Федерацією.
Територія Чернігівської області у спірний період відносилася до території «можливих бойових» дій, яка має відмінність цього «статусу» території від умовно «мирної» території України в контексті перебування там підрозділів (загонів) прикордонної служби в умовах воєнного стану тим, що території можливих бойових дій межують з територіями активних бойових дій, або з тимчасово окупованими територіями чи прилеглі до державного кордону з державою-агресором та на яких можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатися населення, але які періодично піддаються ворожим обстрілам.
Позивач виконував завдання як військовослужбовець у складі Військової частини НОМЕР_2 протягом спірного періоду по виконанню бойових розпоряджень по охороні державного кордону України з державою-агресором Росією, безпосередня участь позивача також підтверджується журналом бойових дій приккшр № НОМЕР_6 НОМЕР_3 прикордонного загону, розпочато 12.10.2022 № 245 (гриф), згідно з яким ОСОБА_1 01.11.2022 приймав участь у веденні стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВПС Гремяч. ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_4 ”. Підстава: бойовий наказ АДПСУ від 16.09.2022 № 165 (гриф.), бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), ЖБД від 21.10.2022 № 245 ст. 1-10, бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 (гриф).
Також згідно Витягу с-нт ОСОБА_1 з 12.10.2022 брав участь у веденні стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону. Підстава: Бойовий наказ АДПСУ від 16.092022 165 (гриф), Бойове розпорядження НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), Бойове розпорядження НОМЕР_5 ПРИК від 21.10.2022 № 669 (гриф) Бойове розпорядження 24 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 дек. Розділ 2 Облік ведення бойових дій Журналу містить інформацію щодо періодів часу здійснення ОСОБА_7 місць несення служби ворогом.
Зазначені журнали бойових дій охоплюються умовами (обставинами), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ, за яких командування військової частини, куди був відряджений ОСОБА_1 , видало позивачу довідку від 08.01.2023 № 3902 для нарахування додаткової винагороди у «збільшеному» розмірі.
Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що до неї не надходила довідка про безпосередню участь позивача у бойових діях або відповідних заходах, в якій фіксується як факт участі в бойових діях так і дні участі, бойовий наказ (розпорядження), запис журналу бойових дій, рапорт (донесення) командира. 
Проте, за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій щодо забезпечення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не може свідчити про відсутність права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди.
Подібний висновок викладено Верховним Судом у численних постановах, зокрема, від 19 вересня 2024 року у справах № 120/5151/23, № 120/7509/23, № 120/4953/23, від 10 жовтня 2024 року у справах № 120/7502/23, № 120/14606/23, № 120/5154/23, 120/14641/23, від 23січня 2025 року у справі № 120/698/23 та інших.
Таким чином є неприйнятними доводи військових частин, що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно списки за формою згідно з додатком № 2 до Наказу № 392/0/81-22-АГ, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач, оскільки надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди. В той же час, відсутність позивача в таких списках не впливає на наявність у нього права на отримання додаткової винагороди в збільшеному розмірі, адже невиконання однією з військових частин формальних процедур не може позбавити військовослужбовця реалізації його права на виплату винагороди, оскільки в іншому випадку на нього буде покладено тягар негативних наслідків за недотримання встановленого Держприкордонслужби порядку.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сукупність наданих документів, як бойове розпорядження від 16 вересня 2022 року № 165 гриф, довідка від 08.01.2023 року № 3902, бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 11.10.2022 № 637 (гриф), бойове розпорядження коменданта НОМЕР_5 ПРИКЗ від 26.10.2022 № 693 (гриф), бойове розпорядження 24 ПРИК від 21.10.2022 № 669 (гриф), журнал бойових дій № 245, рапорт про виплату позивачу підвищеної додаткової винагороди, підтверджують безпосередню участь позивача в здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом періоду з 10 жовтня 2022 року по 30 листопада 2022 року.
Таким чином, позивач має право на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови № 168 у підвищеному до 100 000 грн розмірі за вказані періоди.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/1538/23 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 200/1538/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 30 липня 2025 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.А. Блохін

                                                                                І.В. Сіваченко