ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 р. 	Справа № 440/7988/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, вул.Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, по справі № 440/7988/23
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                          
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , заявник) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, апелянт) на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 205 491,14 грн.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ГУ ПФУ в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 здійснив заявнику перерахунок пенсії у добровільному порядку, а нарахована заборгованість у розмірі 205 491,14 грн за період з 01.12.2019 по 30.09.2023 внесена 11.09.2023 до підсистеми «Реєстр судових рішень». ГУ ПФУ в Полтавській області вказує, що зазначена заборгованість буде виплачена після надходження відповідного фінансування, яке наразі відсутнє. Апелянт вважає, що наведені стягувачем обставини не мають наслідком саме істотного ускладнення виконання судового рішення або неможливість його виконання. Стягувач фактично просить суд змінити зміст резолютивної частини рішення, оскільки права захищені шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити заборгованість з пенсії. Зміна способу виконання судового рішення в цій справі із зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утворену заборгованість, яка не була визначена в судовому рішенні призведе до зміни рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та до вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.   
ОСОБА_1 , правом на подання відзиву не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено такі обставини справи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» № 33/37-4/743 від 10.02.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019  перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» № 33/37-4/743 від 10.02.2023 про розмір його грошового забезпечення станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили 11.08.2023.
З відповіді ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.09.2023 № 1600-0201-8/67702 на адвокатський запит представника заявника вбачається, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 та нараховано доплату пенсії з 01.12.2019 по 30.09.2023 у розмірі 205 491,14 грн. Виплата зазначених коштів на виконання судового рішення здійснюватиметься апелянтом в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості відповідно до вимог статті 378 КАС України з огляду на те, що ГУ ПФУ в Полтавській області не виконано рішення суду, яке набрало законної сили, в частині виплати нарахованої заборгованості зі сплати пенсії у сумі 205 491,14 грн протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З вищезазначеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Порядок та підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення визначені статтею 378 КАС України.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом. Також ним частину 3 статті 378 КАС України доповнено абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат».
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Полтавській області тривалий час, понад два місяці, не виконує рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23 в частині виплати заявникові заборгованості з пенсії, яка виникла внаслідок задоволення у судовому порядку вимог позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» № 33/37-4/743 від 10.02.2023 про розмір його грошового забезпечення станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.
Апелянтом було проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії та нараховано суму на доплату за період з 01.12.2019 по 30.09.2023 у розмірі 205 491,14 грн, яка станом на теперішній час заявнику не виплачена.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням приписів частини 3 статті 378 КАС України у редакції чинній з 19.12.2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 440/7988/23.
Доводи апеляційної скарги про те, що зміна способу виконання рішення призведе до зміни рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та до вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та такі, що суперечать положенням частини 3 статті 378 КАС України.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 316, 321, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  - залишити без задоволення.
Ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року по справі №  440/7988/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін