УХВАЛА
18 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 363/3873/17
провадження № 61-6293ск25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про витребування земельних ділянок із чужого не законного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Київської обласної державної адміністрації (далі - Київська ОДА) до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), ОСОБА_2 , державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДСГП «Ліси України»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,                  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в якому просив суд: 
1) визнати недійсними накази ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання 
у приватну власність земельних ділянок для індивідуального садівництва на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, 
а саме: від 19 серпня 2015 року ОСОБА_3 , площею 0,1032 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:7004; від 04 вересня 2015 року № 81-10-7777.3-5142/0/38/-15-СГ ОСОБА_4 , площею 0,1032 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:7002;                       від 19 серпня 2015 року № 10-1516/36-15-СГ ОСОБА_5 , площею 0,1060 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:7001; від 01 вересня 2015 року 
№ 10-2102/36-15-СГ ОСОБА_6 , площею 0,1170 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:7003; від 04 вересня 2015 року № 81-10-7777.3-5140/0/38-15-СГ ОСОБА_7 , площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:016:7008;                          від 04 вересня 2015 року № 81-10-7777.3-5138/0/38-15-СГ ОСОБА_8 ,                        площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:7002; від 08 вересня 2015 року 
№ 10-2681/36-15-СГ ОСОБА_9 , площею 0,1195 га, кадастровий номер 3221884000:33:010:7001; від 04 вересня 2015 року № 81-10-7777.3-5139/0/38-15-СГ ОСОБА_10 , площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:022:7005; 
від 04 вересня 2015 року № 81-10-7777.3-5147/0/38-15-СГ ОСОБА_14 ,                          площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:020:7001; від 04 вересня 2015 року 
№ 81-10-7777.3-5137/0/38-15-СГ ОСОБА_11 , площею 0,12 га, кадастровий номер 3221884000:33:027:7001;
2) витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння:
- ОСОБА_2 земельні ділянки, площею 0,1 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6011, площею 0,3 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6012 та площею 0,4377 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6013;
- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6014, площею 0,1000 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6015, площею 0,1100 га, з кадастровим номером 3221884000:33:022:6016, які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 
2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 22 березня 2023 року, у задоволенні позову Київської обласної прокуратури 
в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ГУ Держгеокадастру 
у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: ДП «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про визнання недійсними наказів, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року               та постанову Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння скасовано.
Справу № 363/3873/17 в указаній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними наказів змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року та постанова Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року в скасованій частині втрачають законну силу.
 
08 серпня 2024 року прокурор після остаточної зміни предмету позову просив суд: 
- витребувати на користь держави в особі Київської ОДА з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6011;
- витребувати на користь держави в особі Київської ОДА з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,3000 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6012;
- витребувати на користь держави в особі Київської ОДА з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,4377 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6013;
- витребувати на користь держави в особі Київської ОДА з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,31 га з кадастровим номером 3221884000:33:022:6721.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 
2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 02 квітня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
13 травня 2025 року заступник керівника Київської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 14 квітня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 
15 травня 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2025 року касаційну скаргу керівника Київської обласної прокуратури залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків,
а саме запропоновано надати докази вартості спірного майна для визначення розміру судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
02 червня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшов лист заступника керівника Київської обласної прокуратури.
У вказаному листі заступник керівника Київської обласної прокуратури зазначає, що 
у договорі купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3221884000:33:027:7001 від 15 грудня 2016 року № 1471, вартість спірної земельної ділянки прощею 0,1200 га становить 30 500,00 грн, отже 1 га земель становить 254 166,67 грн, а вартість 1,1477 га спірних земель - 291 707,83 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2025 року продовжено керівнику Київської обласної прокуратури строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 16 травня 2025 року.
17 червня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява керівника Київської обласної прокуратури про усунення недоліків та копії касаційної скарги.
У вказаній заяві зазначено, що 08 серпня 2024 року заявником не збільшувалися позовні вимоги, а отже відсутні підстави для перерахунку судового збору, оскільки сума майнових вимог не змінилася з моменту подачі позовної заяви.
Верховний Суд не бере до уваги дане посилання заявника, оскільки в ухвалі Верховного Суду від 16 травня 2025 року та від 04 червня 2025 року керівнику Київської обласної прокуратури неодноразово було роз`яснено, що оскільки 08 серпня 2024 року було змінено предмет позову, то майнову оцінку земельних ділянок необхідно надати станом на 08 серпня 2024 року.
Отже, станом на 18 червня 2025 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду 
від 16 травня 2025 року та від 04 червня 2025 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга керівника Київської обласної прокуратури підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Г. В. Коломієць