справа №760/9925/16-к
провадження №1-кп/991/189/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України
«31» липня 2025 року                                                                м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час судового засідання у кримінальному провадженні №42015000000002738 від 11 грудня 2015 року відносно обвинувачених:  ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, заяву обвинуваченої ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження №42015000000002738 від 11 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 357 КК України, та  ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою від 14 квітня 2025 року судом відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про привід обвинуваченої  ОСОБА_5  та накладено на неї грошове стягнення за неприбуття без поважних причин у судове засідання, призначене на 04 квітня 2025 року - у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн, та у судове засідання, призначене на 14 квітня 2025 року - у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн, із наданням суду оригіналу платіжного доручення на підтвердження сплати вказаного грошового стягнення.
ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про роз`яснення вказаної ухвали, посилаючись на те, що, оскільки вона перебувала на лікуванні як 04 квітня 2025 року, так і 14 квітня 2025 року, що підтверджено заздалегідь поданими нею клопотаннями і медичною документацією, в тому числі відповіддю лікарською закладу на запит суду, то її неявка в судове засідання у зазначені дати відбулася з поважних причин, у зв`язку з чим в судовому засіданні 21 квітня 2025 року, не дочекавшись повного тексту ухвали від 14 квітня 2025 року, нею заявлено письмове клопотання про скасування накладеного стягнення, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 26 травня 2025 року. Втім, як зазначає обвинувачена, їй не зрозуміло, яким чином виконати ухвалу суду від 14 квітня 2025 року про накладення на неї грошового стягнення, зокрема в частині надання суду оригіналу платіжного доручення, оскільки реквізити для сплати в цій ухвалі не зазначені, жодної квитанції з реквізитами отримувача їй не вручено і на офіційному сайті Вищого антикорупційного суду така інформація (саме щодо сплати грошового стягнення) відсутня. За таких обставин обвинувачена  ОСОБА_5 просить роз`яснити, яким чином виконати ухвалу від 14 квітня 2025 року в частині надання суду оригіналу платіжного доручення без повідомлення реквізитів щодо сплати такого стягнення і відсутності даних у вільному доступі.
Обвинувачена  ОСОБА_5 та її захисник  ОСОБА_8 в судовому засіданні подану заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Обвинувачена додатково зазначила, що після відмови 26 травня 2025 року в скасуванні ухвали про накладення грошового стягнення їй через електронний кабінет в ЄСІТС відразу (27 травня 2025 року) надійшов виконавчий лист суду, тобто, як стверджує обвинувачена, часу на добровільне виконання ухвали від 14 квітня 2025 року, за відсутності реквізитів, вона не мала. Після отримання цього виконавчого листа із необхідними реквізитами вона одразу сплатила грошове стягнення 30 травня 2025 року, а 06 червня 2025 року, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження, її карткові рахунки були заблоковані, що спричинило для неї незручності. Обвинувачена та її захисник, крім іншого, зауважили, що виконання вказівки суду стосовно надання саме оригіналу квитанції про сплату грошового стягнення так само ускладнено тим, що його (оригінал квитанції) необхідно подати також і в виконавчу службу. 
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 у вирішенні клопотання ОСОБА_5 послались на розсуд суду. При цьому, адвокат ОСОБА_9 не погодився з твердженням обвинуваченої та її захисника стосовно неможливості одночасно надати оригінал квитанції і в суд і у виконавчу службу, оскільки це можливо зробити, взявши два таких оригінали у відділенні банку, в якому здійснено відповідну сплату.
Прокурор ОСОБА_7 , заперечуючи проти задоволення клопотання, вказав на обставину фактичного виконання  ОСОБА_5 на даний час ухвали від 14 квітня 2025 року, яку вона просить роз`яснити, у зв`язку з чим не вбачає жодної необхідності в задоволенні відповідного клопотання.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 380 КПК України,  суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів. Вказаного строку судом не дотримано у зв`язку з неодноразовими клопотаннями обвинуваченої  ОСОБА_5 про відкладення судового засідання по її розгляду за відсутності захисника. 
Вирішуючи подане клопотання, перш за все слід зазначити, що процесуальне законодавство вимагає, щоб рішення суду було зрозумілим.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 квітня 2025 року, з урахуванням факту наявності у ОСОБА_5 захворювань, у зв`язку з якими вона проходила відповідне амбулаторне лікування, у співвідношенні з її належною процесуальною поведінкою протягом усього часу розгляду кримінального провадження, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про привід ОСОБА_5 . Поряд з цим, з огляду на відсутність жодних об`єктивних даних, які б могли свідчити про її тяжку хворобу або перебування в закладі охорони здоров`я та неможливість тимчасово залишити цей заклад, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин неявки ОСОБА_5 до суду, у зв`язку з чим на неї було накладено грошове стягнення за неприбуття без поважних причин у судове засідання, призначене на 04 квітня 2025 року - у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн, та у судове засідання, призначене на 14 квітня 2025 року - у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн. На підтвердження сплати грошового стягнення на обвинувачену ОСОБА_5 покладено вимогу надати суду оригінал відповідного платіжного доручення.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. 
Роз`яснення полягає у викладенні рішення у більш повній та зрозумілій формі і, виходячи з вимог кримінального процесуального закону, може бути здійснене у разі, якщо його розуміння викликає труднощі та без такого роз`яснення судове рішення складно виконати внаслідок неясності резолютивної частини, що створює кілька варіантів її тлумачення.
Отже, роз`ясненню підлягає лише неясне, незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі здійснюватимуть його виконання
Ухвала Вищого антикорупційного суду від 14 квітня 2025 року таких труднощів у розумінні не викликає, адже складена у відповідності до вимог ст. 372 КПК України, з посиланням на норми діючого процесуального закону, є повною і зрозумілою: викладена загальновживаними словами, чіткими і зрозумілими реченнями. 
Як слідує зі змісту клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 , воно стосується роз`яснення саме порядку та способу виконання ухвали від 14 квітня 2025 року в частині надання суду оригіналу платіжного доручення на підтвердження сплати нею грошового стягнення, що, на переконання суду, виключає можливість роз`яснення цієї ухвали, оскільки наведена вказівка в резолютивній частині ухвали не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначного тлумачення при виконанні, а власне порядок та спосіб фактичної сплати обвинуваченою накладеного на неї грошового стягнення знаходиться поза межами суті наведеної вимоги щодо надання оригіналу квитанції на підтвердження факту виконання ухвали та не підлягає контролю з боку суду.
Положення КПК України, що регулюють питання наслідків неприбуття обвинуваченого в судове засідання та якими керувався суд при постановленні ухвали від 14 квітня 2025 року, як і будь-які інші законодавчі норми, пов`язані зі сплатою грошових коштів, в тому числі як засобу процесуального примусу, не передбачають викладу в судовому рішенні, яким на особу накладається грошове стягнення, відповідних реквізитів для добровільного фактичного виконання такого рішення. 
Більше того, як уже зазначалось, роз`яснення судового рішення викликане необхідністю викладу його резолютивної частини у більш повній та зрозумілій формі саме з метою усунення перешкод у його фактичному виконанні. Втім, як підтвердила обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні, нею в повному обсязі виконано ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 квітня 2025 року щодо сплати накладеного на неї грошового стягнення в повному обсязі, на підтвердження чого вона надала суду оригінал відповідної квитанції від 30 травня 2025 року, а отже нею на даний час уже виконано вимогу вказаної ухвали і в цій частині.
Колегія суддів також вважає за необхідне відзначити, що суть визначеного ст. 380 КПК України механізму полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, та/або дослідженні наслідків прийняття того чи іншого рішення, а в роз`ясненні такого рішення з метою наступного його виконання, у зв`язку з чим відстоювання обвинуваченою своєї позиції стосовно поважності причин порушення покладеного на неї обов`язку щодо явки до суду, як і повідомлені нею незручності, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження на підставі виконавчого листа суду, не є предметом розгляду в межах вирішення питання про роз`яснення судового рішення, а тому до уваги не приймаються.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви обвинуваченої ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Вищого антикорупційного суду від 14 квітня 2025 року, яка є ясною та чіткою, не викликає жодних труднощів у розумінні та не дозволяє різного тлумачення її резолютивної частини, а тому роз`яснення не потребує.
Керуючись ст. ст. 372, 376, 380 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через Вищий антикорупційний суд протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий                                                                         ОСОБА_1 

Судді                                                                                 ОСОБА_2 

        ОСОБА_3