Справа №442/7155/24                                 Головуючий у 1 інстанції:Хомик А.П. 
Провадження №22-ц/811/3673/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Хомика А.П. від 31 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

         рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №19785-02/2022 в розмірі 17607,30 гривень (сімнадцять тисяч шістсот сім гривень тридцять копійок) та судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.
Вказане рішення оскарживОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Зазначає, що дане рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області незаконне та підлягає скасування. Вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору не з`ясовано, правомірність нарахування заборгованості, правомірність відступлення права вимоги по кредитному договору №19785-02/2022, проведення оплати по договору факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі і до ОСОБА_2 . Також, судом встановлено, що відповідач має основний борг по кредитному договору в розмірі 5700,00 грн. Однак жодного доказу переказу або видачі даних коштів відповідачу у справі відсутні. За договором факторингу є одної з обставиною, що зумовлює перехід право вимоги клієнту. Відповідно до п. 3.4 договору факторингу позивач зобов`язаний сплатити ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 договору факторингу, протягом 6 робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ФК «Інвеструм». Проте, в матеріалах справи відсутні докази сплати по договору факторингу №08122022. Крім цього, в п. 3.3 не визначена ціна продажу. Тому відповідач вважає, що суд помилково встановив, що грошові вимоги по кредитному договору№19785-02/2022 передані позивачу по договору факторингу. Додає, що окрім відсутності доказів виникнення у відповідача заборгованості по основному боргу, ТОВ «ФК «Інвеструм» неправомірно нарахував проценти по кредитному договору. Відповідно до умов кредитному договору №19785-02/2022 встановлений строк позики 30 днів. Згідно з наданим позивачем розрахунком процентів, відповідачу нараховано проценти в розмірі 11 907,3 грн. Однак, відповідно до додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту від 18.02.2022р. сторони узгодили, що розмір процентів за користування кредитом становить 2 565,00 грн. Детального розрахунку нарахування процентів за користування кредитом позивач не надав. На думку відповідача, суд неправильно розтлумачив та застосував норми цивільного законодавства щодо строку нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, додаткових пояснень позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 512, 513, 514, 526, 599, 626, 627, 628, 638, 1048 ч.1, 1050 ч.2, 1054, 1077, 1078, ЦК України, ст.ст. 76, 81, 89, 128, 247, 279 ЦПК України, та задовольняючи позов, – виходив з того, що 18.02.2022 ОСОБА_2 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Інвеструм» кредитний договір №19785-02/2022. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі і до ОСОБА_2 . Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Тобто, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитнимими договорами перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №19785-02/2022 від 18.02.2022 заборгованість ОСОБА_2 складає 17607,30 грн., з яких: - 5700,00 грн. - заборгованість за основним боргом; - 11907,30 грн. - заборгованість за відсотками. З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за договорами кредиту. Встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду з цією заявою, відповідач не погашав заборгованість за кредитним договором, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Як передбачено п. 1.2. Кредитного договору 19785-02/2022 від 18.02.2022 року кредит надається на 30 днів, тобто до 19.03.2022, процентна ставка 547,5% річних (1,5 % на добу). З огляду на вказане з відповідача підлягає стягненню і заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 11907,30 грн. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
       Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд із позовом до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило:
- стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором №19785-02/2022 від 18 лютого 2022 року в розмірі 17 607, 30 грн., з яких:
?5700, 00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
?11 907, 30 грн. – сума заборгованості за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 08.02.2022 року ОСОБА_2  уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТРУМ» кредитний договір №19785-02/2022. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №19785-02/2022 в розмірі 17607,30 грн., з яких: - 5700,00 грн. - заборгованість за основним боргом; - 11907,30 грн. - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №19785-02/2022 в розмірі 17607,30 грн.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, – 18.02.2022р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_2 укладено договір про надання фінансового кредиту, за умовами якого Товариство строком на 30 днів, надало відповідачу 5 700 грн. 00 коп. фінансового кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50% на добу на залишок заборгованості.
Відповідно до п. 1.2., 1.3. договору про надання фінансового кредиту №19785-02/2022 від 18.02.2022, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 19.03.2022. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави.
Невід?ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства https://zecredit.com.ua/. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід?ємною частиною цього Договору. (п. 1.8., п. 2.1. Договору).
Згідно з п. 4.3., 6.3. Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.
Всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід?ємними частинами Договору.
08.12.2022 між ТОВ «Інвеструм груп» та позивачем укладено договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов?язалося передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Інвеструм груп» (Клієнта) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту, перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною Договору. (а.с.10-11)
Згідно акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №08122022 від 08.12.2022 р., Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 7220 (а.с. 13).
Згідно витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 р., сума заборгованості ОСОБА_2 складає 17 607 грн. 30 коп., з яких 5 700 грн. 00 коп. основного боргу та 11 907 грн. 30 коп. заборгованості за відсотками (а.с.14).
Як убачається із розрахунку заборгованості, станом на 26.07.2024 р. заборгованість за кредитним договором №19785-02/2022 від 18.02.2022 р. не погашена, залишок заборгованості складає 17 607 грн. 30 коп.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є факт неналежного виконання зобов`язання за кредитними договорами, наявність заборгованості, яку відповідач не сплатив, що є підставою для стягнення заборгованості на користь позивача.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Встановивши, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором №19785-02/2022 від 18.02.2022 р., а ОСОБА_2 прийняв умови та правила надання послуг за договором шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак в порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, – колегія суддів, вважає, що у суду першої інстанції були наявними підстави для задоволення позову.
У апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що він незгідний з розрахунками позивача, однак ОСОБА_2 клопотання про призначення судової економічної експертизи не заявляв, самостійно такого доказу не надав та не спростував наданий розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок заборгованості, контр розрахунок, тощо. 
Доказом надання кредитором коштів за кредитним договором, слід вважати довідку про перерахування коштів №2919_250307111527. Також, колегія суддів, враховує, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного у договорі, і він мав можливість представити суду виписку із свого рахунку у підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, належні сплати платежів за договорами, інші види платежів, тощо.
Колегія суддів, окремо, звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №19785-02/2022 від 18.02.2022 р, а саме договір відступлення права вимоги, належним чином завірений акт прийому-передачі реєстру боржників, витяги з реєстру боржників щодо відповідача, сам реєстр боржників, а також платіжну інструкцію про сплату коштів за договором факторингу.
Доводи апелянта про те, що нарахування процентів за спірним договором не ґрунтуються на умовах договору, також, суд правильно вважав необґрунтованими, оскільки проценти за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до умов договору, що підтверджується матеріалами справи та розрахунком заборгованості, свого ж розрахунку заборгованості, з документами на його підтвердження, відповідач не надав.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків місцевого суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 –залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2025 року.

Судді:                                 Я.А. Левик

                                                        Н.П. Крайник

М.М. Шандра