ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2025 р.                   Справа№ 925/613/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Корсака В.А.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Буравльова  С.І. 
 
за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Бень В.Е.
від відповідача: не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025, повний текст якого складено та підписано 03.01.2025 
у справі №925/613/24 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз"
про стягнення 73 024 062,53 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

13.05.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" про стягнення 73 024 062,53 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3145-ОГРМ від 22.03.2022 в частині проведення розрахунків за переданий природний газ в період березень - квітень 2022. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати, позивачем нараховано пеню, інфляційні та 3% річних.
Правовою підставою позову позивачем обрано положення статей 526, 530, 549, 610, 611, 629, 655 ЦК України, статей 173-175, 193, 230, 231 ГК України.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обсягів поставленого природного газу в залежності від виду (Обсяг І, Обсяг ІІ, Обсяг ІІІ) а також на підтвердження визначення ціни поставленого, за твердженням позивача, природного газу (Обсяг ІІІ), неможливо перевірити і вірність визначення розміру пені, річних відсотків та інфляційних втрат, наведених у розрахунках, наданих позивачем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 50 203 404,27 грн. основного боргу, 12 219 808,23 грн. пені, 7 932 895,66 грн. інфляційних втрат , 2 667 954,37 грн. 3 % річних на підставі договору купівлі - продажу природного газу № 101/ПГ-3145-ОГРМ від 22.03.2022 та 847 840,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення, з посиланням на  статей 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 632, 692, 714 ЦК України, статей 193, 216, 230-232 ГК України,  мотивоване тим, що оскільки актами приймання-передачі природного газу по Договору, які відповідач без будь-яких заперечень підписав їх засобами електронного зв`язку, скріпивши печатками та повернув позивачу, підтверджено факт отримання відповідачем газу, то позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в заявленому розмірі є обґрунтованими. Позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних та річних також визнані судом обґрунтовані за результатом здійсненої судом перевірки вірності розрахунку позивача. Відповідачем власного контррозрахунку не представлено та належним чином не доведено його помилковість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.   
А саме апелянт посилається на те, що:
- позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обсягів поставки відповідного виду природного газу (Обсяг І, Обсяг ІІ і Обсяг ІІІ), жодних доказів на підтвердження обставин визначення ціни постачання природного газу (Обсяг ІІІ), застосованої Позивачем при обрахунку такої заборгованості за Договором, саме у відповідності до формули, наведеної в п. 4.1.3. Договору;
- ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги про стягнення основної суми заборгованості, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження правомірності здійснених Позивачем розрахунків ціни природного газу;
- суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі експертного дослідження;
- безпідставним та помилковим є висновок Господарського суду Черкаської області про те, що наявні у матеріалах справи Акти приймання-передачі природного газу №5950 від 31.03.2022, №5960 від 31.03.2022 та №7528 від 30.04.2022, які складені позивачем в електронному вигляді, є підтвердженням того, що протягом спірного періоду позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 50 203 404,27 грн.;
- обсяг переданого Позивачем та прийнятого Відповідачем протягом Періоду передачі (у даному випадку березень-квітень 2022 р.), який зазначається в актах приймання-передачі природного газу не підтверджується торговими сповіщеннями позивача та відповідача, які підтверджені Оператором ГТС.

Доводи та заперечення позивача

Позивач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.    

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної   скарги  по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/613/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.
10.02.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
24.02.2025 суддя Євсіков О.О. заявив самовідвід від розгляду справи №925/613/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 вказану заяву задоволено та передано матеріали справи № 911/639/24 для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025, справу № 911/639/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Буравльов С.І. 
Дослідивши матеріали справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 відмовлено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної           системи "Черкасигаз" в задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24. Апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та доказів сплати судового збору у розмірі 1     271     760,00 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути       недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.
07.03.2025 до суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору - платіжна інструкція №6 від 06.03.2025 на суму 1     271     760,00 грн. 
10.03.2025 до суду від скаржника надійшла заява про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 поновлено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 05.05.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 28.04.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 28.04.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнана обов`язковою. Зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.
Судове засідання призначене на 05.05.2025 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 повідомлено учасників справи про призначення справи № 925/613/24 до розгляду на 09.06.2025. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.
У судовому засіданні 09.06.2025 оголошено перерву до 16.06.2025.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
В судове засідання 16.06.2025 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку. 

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

В апеляційній скарзі викладено клопотання про призначення у цій справі судово-економічної експертизи, проведення якої доручити експертній установі - Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (18002, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1). 
На вирішення експертизи поставити наступні питання:
"1. Чи відповідає розмір визначених ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за період з 22 березня 2022 по 28 березня 2022 року та зазначених в акті №5960 приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 року цін природного газу формулі, передбаченій п. 4.1.3. Договору купівлі-продажу природного газу №101/ ПГ-3145-ОГРМ від 22 березня 2022 року?
2. Чи підтверджуються документально ціни природного газу та їх розрахунок, проведений ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в період з 22 березня 2022 по 28 березня 2022 року, та зазначені в акті № 5960 приймання - передачі природного газу від 31 березня 2022 року? "
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 встановлено позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" строк до 28.04.2025 (включно) для надання своїх заперечень чи пояснень щодо доданого відповідачем до апеляційної скарги клопотання про призначення слово-економічної експертизи. 
Протокольною ухвалою суду від 09.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи за відсутності сукупності умов для її призначення згідно приписів ст. 99 ГПК України.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України   та ч. 1   ст. 74 ГПК України    визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.  
           
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
 
Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив такі  обставини правовідносин сторін.
22.03.2022 між Товариством з обмежено відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач, Продавець, Постачальник) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільчої системи "Черкасигаз" (далі -Відповідач, Покупець, Споживач)  укладено договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3145-ОГРМ (а.с. 18 том 1, далі - Договір).
На виконання умов Положення та Договору, покупець гарантує приєднатися до договору про утворення балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не пізніше кінця місяця укладення цього договору (п. 1.2. Договору).
За умовами Договору позивач зобов`язався передати у власність відповідача природний газ в обсягах та у строки, які погоджені сторонами у цьому Договорі, а відповідач зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити вартість такого   обсягу   газу у розмірі та у строки, що визначені цим Договором (п. 4.1.). 
Згідно розділу 2 Договору кількість газу, що передається відповідачу визначається трьома категоріями, як : 
Обсяг І (фіксований) - це обсяг нормативних втрат та виробничо-технологічних втрат, погоджений НКРЕКП на березень-квітень 2022 року в обсязі 6 641,490 тис. куб.м.
Обсяг ІІ - обсяг втрат, зумовлених воєнними діями в Україні та понесених в зв`язку зі запобіганнями кризовими ситуаціям, що підтверджуються оператором газорозподільних систем та оператором газотранспортної системи та погоджується НКРЕКП. 
Обсяг ІІІ - обсяг понаднормативних втрат та виробничо-технологічних втрат , за виключенням Обсягу ІІ. 
Згідно п. 3.3. Договору передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного  газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС , відповідно до вимог Кодексу ГТС . 
У торгових сповіщеннях, зокрема, визначається обсяг природного газу, що передається/приймається Сторонами відповідно до Договору.
Згідно п. 3.5.1. Договору відповідач, як Покупець, зобов`язаний надати Торгове сповіщення на набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС згідно із умовами цього Договору до 13-00 год. газової доби, що передує газовій добі передачі відповідного Періоду передачі. Покупець може скоригувати торгове сповіщення або збільшити його.
Згідно п. 3.5.2. Договору у разі ненадання Покупцем Торгового сповіщення в строки та на умовах, визначених у п. 3.5. Договору, Продавець не несе відповідальності за непередачу природного газу у відповідній газовій добі згідно із п. 3.5.1.
Згідно п. 5.8. Договору за результатами газового місяця Покупець повинен скоригувати обсяги реалізації газу, шляхом зміни торгових сповіщень, для приведення обсягів реалізації газу, визначених у торгових сповіщеннях кожної газової доби газового місяця, до фактичних обсягів використання газу оператором газорозподільної системи для покриття нормативних, понаднормативних та виробничо-технологічних витрат ...  у відповідну газову добу газового місяця.
Згідно п. 3.9. та 3.10 Договору фактичний обсяг переданого позивачем та прийнятого відповідачем газу на ВТТ за період передачі згідно із Договором дорівнює сумі всіх обсягів, зазначених у торгових сповіщеннях сторін, на підставі яких Оператором ГТС погоджено передачу природного газу протягом  такого періоду передачі.
Після закінчення періоду передачі, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 14го числа місяця, наступного за періодом передачі  Продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційні акти щодо Обсягу І, Обсягу ІІ та Обсягу ІІІ та направляє на підпис Покупцю.
Згідно п. 3.13. Договору у разі неповернення підписаних Покупцем переданих йому Комерційних актів у визначений Договором строк, такий Акт вважаться підписаним Покупцем.
Ціна природного газу, який передається за Договором встановлена в розділі 4 Договору.
Так, згідно п. 4.1.1 Договору ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований), за 1000 куб. м. газу без ПДВ складає 6183,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%. Всього ціна природного газу за 1000 куб. м. без ПДВ складає 7 420,00 грн. 
Ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.2 цього Договору як Обсяг ІІ, складає 0,01 грн. (одна копійка) із урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів природного газу  ( п. 4.1.2 договору).
Ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.2 цього Договору як Обсяг ІІІ, розраховується за формулою (що наводиться в п. 4.1.3 Договору).
Відповідно до пункту 4.3. Договору Покупець, зобов`язаний здійснити оплату за реалізовані обсяги природного газу у періоді передачі не пізніше 45 календарних днів після закінчення періоду передачі, а саме: 
4.3.1. за ресурс березня 2022 р. - 15 травня 2022 р.
4.3.2. за ресурс квітня 2022 р. - 15 червня 2022 р.
Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором.
За порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець, на письмову вимогу Продавця не пізніше 30 днів з моменту її отримання, зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 6.3 Догвору).
За доводами позивача, на виконання умов Договору, протягом березня 2022 - квітня 2022 Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 50 203 404,27 грн, що підтверджується наявними в справі   Актами приймання - передачі природного газу.
Позивач направив Відповідачу вимогу про сплату заборгованості за договором від 11.03.2024 № 119/4.1.2-12750-2024. Зазначена вимога була вручена Відповідачу 13.03.2024 (а.с. 23, 24 том 1), однак не виконана Покупцем.
Наведене стало підставою для пред`явлення Позивачем позову у даній справі про стягнення з Відповідача 50 203 404,27 грн основного боргу, 12 219 808,23 грн пені, нарахованої за період з 17.05.2022 по 14.12.2022 року,  2 667 954,37 грн річних та 7 932 895,66 грн інфляційних, нарахованих за період з 17.05.2022 по 05.03.2024. 

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3145-ОГРМ від 22.03.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини між сторонами виникли з договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).
За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що покупець здійснює розрахунок за реалізовані обсяги природного газу в розрахунковому періоді не пізніше ніж 45 днів після закінчення розрахункового періоду, а саме: 
4.3.1. за ресурс березня 2022 р. - 15 травня 2022 р.
4.3.2. за ресурс квітня 2022 р. - 15 червня 2022 р.
На виконання умов Договору позивач надав відповідачу, а останній прийняв послуги з постачання природного газу:
- в березні 2022 року в обсязі 3 779,88000 тис.м.куб. вартістю з ПДВ в сумі 28 046 709,59 грн, що підтверджується актом № 5950   приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 (а.с. 14 том 1);
- в березні 2022 року в обсязі 23,56003 тис.м.куб. вартістю з ПДВ в сумі 949 263,24 грн, що підтверджується актом № 5960 приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 (а.с. 15 том 1);
- в квітні 2022 року в обсязі 2 858,14440 тис.м.куб. вартістю з ПДВ в сумі 21 207 431,44 грн, що підтверджується актом № 7528 приймання-передачі природного газу від 30.04.2022 (а.с. 16 том 1).
Загальна сума поставки 50 203 404,27 грн.
Зазначені акти, як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, підписані сторонами без будь-яких зауважень чи застережень. В кожному такому Акті визначено обсяг поставленого газу, ціна, період постачання та загальна вартість газу з ПДВ.
Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки природного газу відповідачу у відповідності до умов договору купівлі-продажу, а відповідач в свою чергу прийняв природний газ у повному обсязі, на підтвердження чого підписав акти приймання-передачі.
Однак, свої заперечення проти задоволення позову відповідач обґрунтовує тим, що представлені до матеріалів справи наведені вище акти приймання-передачі природного газу не є належним доказом того, що протягом спірного періоду позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 50 203 404,27 грн. Позаяк відсутні докази на підтвердження правомірності здійснених позивачем розрахунків ціни природного газу в контексті умов договору про визначення ціни в залежності від виду природного газу (Обсяг І, Обсяг ІІ і Обсяг ІІІ), що поставляється.
З урахуванням цих доводів судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно розділу 4 Договору ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований), за 1000 куб. м. газу без ПДВ складає 6183,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%. Всього ціна природного газу за 1000 куб. м. без ПДВ складає 7 420,00 грн. (сім тисяч чотириста двадцять гривень 00 копійок) ( п. 3.1.1 договору).
Ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.2 цього Договору як Обсяг ІІ, складає 0,01 грн. (одна копійка) із урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів природного газу  ( п. 4.1.2. договору).
Ціна обсягів природного газу, визначених в пункті 2.2.2 цього Договору як Обсяг ІІІ, визначається за формулою:
Ціна = [(SK VTP + SK Exit fee) * X-RateEUR*10,6 + UA Entry fee * Daily booking coefficient * X-RateUSD] + податок на додану вартість, де:
SK VTP - середньоарифметичне значення між "Bid" та "Offer" для котирування Dayahead згідно з даними, опублікованими у джерелі котирувань ICIS European Spot Gas Markets під заголовком "Slovakia Price Assessment" на дату, що передує дню визначення ціни в євро/МВт·год;
SK Exit fee - плата за вихід із Словаччини, розрахована за допомогою тарифного калькулятора за посиланням https://tis.eustream.sk/ TisWeb/#/?nav=oa.calw&lng=EN із розрахунку на 10 000 МВт·год денної потужності під час бронювання потужності на добу для кожного розрахункового місяця в точці "Budіnce" в євро/МВт·год;
UA Entry fee - тариф на послуги транспортування природного газу для входу в газотранспортну систему України на міждержавному з`єднанні для точки входу "Будінце" на рівні 4,45 долара США за 1 000 куб. м на добу без податку на додану вартість;
Daily booking coefficient - коефіцієнт, який застосовується до тарифів на послуги із транспортування природного газу для точок входу в газотранспортну систему на міждержавних з`єднаннях на регуляторний період 2020-2024 р.р. під час замовлення потужності на добу наперед на рівні 1,45;
X-RateEUR - офіційний курс гривні до євро, актуальний на дату розрахунку ціни, опублікований на офіційному веб-сайті Національного банку, у гривнях за 1 євро; X-RateUSD - офіційний курс гривні до долара США, актуальний на дату розрахунку ціни, опублікований на офіційному веб-сайті Національного банку, у гривнях за 1 долар США;
податок на додану вартість - 20 відсотків * [(SK VTP+ SK Exit fee) * X-RateEUR*10,6 + UA Entry fee * Daily booking coefficient * X-RateUSD].
Отже, ціна на газ, що поставляється за умовами договору, за обсягами І та ІІ є фіксованою. Тоді як, розрахунок ціни за газ за Обсяг ІІІ розраховується на підставі узгодженої в договорі формулі, що узгоджується з положеннями пункту 1.2.8 Додатку 2 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 222.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач, доводячи факт проведення ним розрахунку ціни за Обсягом ІІІ згідно зазначеної вище формули, надано суду першої інстанції відповідний розрахунок. В свою чергу, як слушно констатує суд першої інстанції, відповідач не представив власного розрахунку ціни даного виду газу, що отриманий ним згідно актів приймання-передачі.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що відповідачем достатньо обґрунтованими доводами обставин невірного визначення позивачем ціни отриманого за актами приймання-передачі газу за обсягом ІІІ не доведено ані в суді апеляційної інстанції, ані під час вирішення спору Господарським судом Черкаської області.
На ствердження апелянта щодо відсутності в матеріалах справи торгівельних сповіщень, що на думку останнього є єдиним доказом підтвердження обсягів прийнятих відповідачем за актами приймання-передачу, колегія зазначає таке.
У відповідності до положень Постанови НКРЕКП  "Про затвердження Кодексу газотранспортної системи" від 30.09.2015 № 2493 торговим сповіщенням є інформаційне повідомлення відповідно до форми, встановленої Кодексом газотранспортної системи, що направляється оператору газотранспортної системи від замовника послуг транспортування природного газу щодо обсягів природного газу, які він відчужив або набув. 
Тобто у випадку наявності дефектів первинних бухгалтерських документів, що засвідчують факт виникнення у зобов`язаної сторони обов`язку здійснити перерахування коштів за товар (газ), додатковим доказом отримання відповідних обсягів газу покупцем в контексті специфічних правовідносин, що випливають з договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, можуть бути означені торгові сповіщення.
Утім у справі, що розглядається, відповідач, підписавши акти приймання-передачі природного газу в т.ч. за Обсягом ІІІ, погодився з обрахованою позивачем ціною, а отже вчинив конклюдентні дії щодо її визнання та прийняття газу саме за такою ціною.
Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже, враховуючи ту обставину, що сторони на виконання умов договору підписали акти приймання-передачі природного газу, вказане підтвердило поставку природного газу відповідачу у відповідний період на відповідну вартість. Відтак відповідач набув право власності на такий природний газ та в нього виник обов`язок щодо його оплати.
Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що  в силу п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.
Згідно зі ст. 13 ЦК України, визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Так, у пункті 10.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/16579/20, в пункті 76.1 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18(910/4866/21) та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц, від 04.08.2021 у справі №185/446/18 викладено такий висновок: "Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість".
Водночас у пункті 9.55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц, від 04.08.2021 у справі № 185/446/18 в розвиток добросовісності як стандарту поведінки застосовано доктрину "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), що ґрунтується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини "venire contra factum proprium" лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Здійснюючи тлумачення доктрини "venire contra factum proprium", Верховний Суд у постанові від 12.01.2022 справі №520/13586/18 сформулював висновок про те, що якщо особа, яка має право оскаржити документ (наприклад, свідоцтво про право на спадщину) чи юридичний факт (зокрема, правочин, рішення органу юридичної особи), висловилася або дала зрозуміти своєю поведінкою, що не буде реалізовувати право на оскарження, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба надалі реалізувати право на оскарження суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.
З огляду на вищенаведене, суд звертає увагу на те, що в даному випадку поведінка відповідача під час розгляду справи в господарському суді підпадає під ознаки суперечливої, адже не узгоджується з попередньою позицією, що полягала у добровільному прийнятті на себе зобов`язань за Договором та підписанні усіх актів приймання-передачі за спірний період без будь-яких зауважень, в тому числі і щодо визначеної ціни природного газу.
Резюмуючи вищенаведене в сукупності, суд першої інстанції дійшов неспростованих доводами апеляційної скарги висновків про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 50 203 404,27 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, інфляційних та річних

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати поставленого відповідачу товару (газу), строк оплати якого настав, то відповідач є таким, що припустив порушення грошового зобов`язання, а тому до нього підлягають застосуванню штрафні санкції встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. 
Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
В п. 6.3 Договору сторонами узгоджено, що за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець, на письмову вимогу Продавця не пізніше 30 днів з моменту її отримання, зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
За розрахунками позивача, з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу, Позивач нарахував відповідачу 12 219 808,23 грн пені за період з 17.05.2022 по 14.12.2022 року (а.с. 12-13 том 1).
Північний апеляційний господарський суд, здійснивши перевірку проведеного позивачем розрахунку штрафних санкцій в межах заявленого періоду, встановив, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи. Відтак висновок Господарського суду Черкаської області щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в названих сумах  є правомірним.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За результатом здійсненої судом апеляційної інстанції перевірки заявлених до стягнення позивачем сум інфляційних та річних колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 2 667 954,37 грн річних та 7 932 895,66 грн інфляційних, нарахованих за період з 17.05.2022 по 05.03.2024.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги 

Згідно до  статті 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою   ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.  
Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.01.2025 у справі №925/613/24 залишити без змін.  
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано, - 16.07.2025. 

Головуючий суддя                                                            В.А. Корсак 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                С.І. Буравльов