ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2025 р.           Справа№ 910/1376/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Сотнікова  С.В. 
  
Секретар судового засідання:       Басараба К.Ю.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися. 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано - 18.04.2024)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича
до 1) ОСОБА_1 
2) ОСОБА_3 
3) ОСОБА_2 
про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників та кінцевих бенефіціарних власників боржника

в межах справи № 910/1376/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт»
про банкрутство

                                                  
                                                 ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського міста Києва від 03.04.2024 у справі №    910/1376/21 (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано - 18.04.2024), зокрема, задоволено частково заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; покладено на ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт»; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» грошові кошти у розмірі 5 118 587,27 (п`ять мільйонів сто вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн; в решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 та поновити такий строк; рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 5 118 587,27 грн - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви у вказаній частині відмовити повністю.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 передано для розгляду колегії суддів у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий, суддя-доповідач), Євсіков О.О., Ходаківська І.П.
Також, не погоджуючись з вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі №    910/1376/21 та прийняти нове, яким задовольнити повністю заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства у розмірі 5 118 587,27 грн на наступних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; стягнути солідарно грошові кошти у розмірі 5 118 587,27 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» у зв`язку із доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» до банкрутства із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 10.05.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» передано для розгляду колегії суддів у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий, суддя-доповідач), Євсіков О.О., Ходаківська І.П.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі № 910/1376/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 5 118 587,27 грн - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 - відмовлено; в решті рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 залишено без змін; справу №    910/1376/21 повернуто до Господарського суду міста Києва.
03.06.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій сторона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» на користь ОСОБА_1 28 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному судді від 03.06.2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення передано для розгляду колегії суддів у складі: Отрюх Б.В.. (головуючий суддя), Остапенко О.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 910/1376/21 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1376/21 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича до 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_2 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на колишніх керівників та кінцевих бенефіціарних власників боржника в межах справи №    910/1376/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» про банкрутство; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі №    910/1376/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.
19.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/1376/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 у справі № 910/1376/21 розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 призначено на 02.07.2025.
02.07.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М. з 02.07.2025 по 04.07.2025 у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі № 910/1376/21 розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1376/21 призначено на 07.07.2025.
03.06.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Носика Богдана Миколайовича надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 у справі № 910/1376/21 судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №    910/1376/21 було призначено в режимі відеоконференції на 07.07.2025.
Учасники справи у судове засідання 07.07.2025 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.
Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).
Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі№ 910/1376/21.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вищевказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із матеріалів даної справи вбачається, що в проваджені Північного господарського апеляційного суду перебувала справа № 910/1376/21 за  апеляційними  скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024.
Так, у своєму відзиві на апеляційну скаргу від 24.06.2024 ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Орні Груп» витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 28 000,00 грн.
При цьому, до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 додала докази на підтвердження зазначеного, а саме :
- копію договору про надання правничої допомоги від 25.04.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС» та громадянкою ОСОБА_1 (клієнт), за умовами якого Адвокатське об`єднання зобов`язалося здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і порядку визначених цим договором, а клієнт зобов`язався оплатити за надану правову допомогу та витрати, пов`язані з виконанням цього договору, що здійснюється   адвокатським об`єднанням;
- копію додатку 2 до договору про надання правничої допомоги від 25.04.2023, згідно якого сторони визначили, що розмір гонорару з надання правової допомоги ОСОБА_1 з представництва у Північному господарському апеляційному суді при розгляді справи № 910/1376/21,в тому числі, зі складання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Орні Груп» та всіх інших необхідних процесуальних документів і дій становить 28  000 грн;
- копію платіжної інструкції № 177814862 від 27.05.2024  про сплату ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання «ВІННЕРЛЕКС» 28 000,00 грн за надання правової допомоги;
- копію ордеру  № 1289969 від 29.05.2024 на надання правової допомоги ОСОБА_1   у Північному господарському апеляційному суді адвокатом Носик Б.М., виданим Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС».
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі № 910/1376/21 :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп»  залишено без задоволення;
2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено;
3. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 в частині задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 5    118      587,27 грн - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_2 - відмовлено; 
4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 у справі № 910/1376/21 в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельна компанія «Моноліт» арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - залишено без змін.
Проте, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі № 910/1376/21 не вирішено питання щодо витрат, пов`язаних з оскарженням зазначеного рішення суду першої інстанції від 03.04.2024 у цій справі.    
Як зазначалось вище, 03.06.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій сторона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» на користь ОСОБА_1 28 000,00 грн судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).
Статтею 123 ГПК України    визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч. 1    ст. 126 ГПК України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2  ст.126 ГПК України).
Відповідно до ч. 3  ст. 126 ГПК України  для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За ч. 8    ст. 129 ГПК України  передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1  ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"                 адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1  ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"      визначено, що  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи з власних міркувань.
При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
За змістом п.1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України     розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2    ст. 126 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №     922/445/19.
Відповідно до ч. 4    ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №  755/9215/15-ц).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З огляду на наведене, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст.244 ГПК України).
Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За таких обставин, надавши оцінку доказам та доводам ОСОБА_1 щодо розподілу відповідних витрат, керуючись, зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом ОСОБА_1, апеляційний господарський  суду дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Орні Груп» витрат на правничу допомогу у розмірі 28 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі.            
Керуючись ст. ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Орні Груп»  (04076, м. Київ, пр-т С. Бандери, буд.21, офіс 9, ЄДРПОУ 40438660) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28  000 (двадцять вісім  тисяч) грн 00 коп.
3. Доручити Господарського суду міста Києва видати наказ.
4. Матеріали справи № 910/1376/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                С.В. Сотніков