ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 червня 2025 року
м.Харків

справа № 639/5365/24
провадження № 22-ц/818/1123/25

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Борисенка О.О.,-
в с т а н о в и в :
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2024 року, позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2775 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 54739 грн 55 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 58 грн 38 коп. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Також суд першої інстанції зазначив, що позивачка сама обрала санаторій “Квітка полонини” для оздоровлення дитини, не погодивши санаторій з відповідачем. Також безпідставно вказав, що обраний санаторій позивачем для санаторно-курортного лікування сина не є дитячим санаторієм та послався на відсутність висновку лікарів про те, що дитина є тяжкохворою та у звязку з чим потребує догляду матері. Проте позивачем була надана довідка Лікарської консультативної комісії НКП “Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги” від 14.05.2024 року, яку суд першої інстанції не не надав належної оцінки.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду судом апеляційної інстанції не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 на оплату обстеження та лікування дитини, відповідно до наданих позивачем платіжних квитанцій, загальний розмір яких становить 5550,00 грн, є додатковими витратами на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами, а саме, станом здоров`я дитини, тому половина понесених витрат в розмірі 2775,00 грн підлягає стягненню з відповідача, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, а відтак має можливість сплатити половину додаткових витрат на дитину, понесених позивачем, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я дитини.  У задоволенні позовних вимог в іншій частині на суму 54739,55 грн суд відмовив у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.        .
Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7, 53).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8, 54).
Дитина сторін ОСОБА_4 за згодою сторін проживає з матір`ю – позивачем у справі, та перебуває на її утриманні.
Відповідно до копії довідки ВЛК № 40 від 14.05.2024 року НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» дитина - ОСОБА_3 має діагноз: ММД, гіпердинамічний синдром, дизлексія, дизартрія, нічний енурез, вальгуена деформація стоп, спінальна дестабільність, складний гіперметропічний астигматизм, альтернуюча косоокість, ФРЖМ на фоні деформації жовчного міхура, реактивний панкреатит. За висновком ЛКК потребує дообстеження в медичному республіканському центрі «Охматдит» та подальшої корекції в лікуванні, продовження лікування в спец. клініці, санаторно-курортного лікування та постійного профілактичного лікування (а.с.12, 51).
Згідно з копією довідки № б/н від 14.05.2024 року НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_3 рекомендоване санаторно-курортне лікування в санаторії «Квітка полонини» Закарпатської області (а.с.162). 
Як вбачається з наданих позивачем рахунків ТОВ «Сузір`я» № 5578 та № 5579 від 23.08.2024 року, санаторно-курортна путівка в двокімнатний двомісний «люкс» в корпусі «Сузір`я» на 20 днів з 13.09.2024 року по 02.10.2024 року коштуватиме 47434,00 грн (для ОСОБА_3 ) та 55213,00 грн (для позивачки), а разом - 102647,00 грн (а.с.60,61).
Відповідно до копії довідки від 27.09.2024 року спортивного комплексу «Олімп» Філії ВП «Південноукраїнська АЕС» Управління соціальних об`єктів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно займається в секції футболу СК «Олімп» з 03.02.2024 по наступний час під керівництвом тренера-викладача ВРДтаЮС ОСОБА_5 (а.с.177). 
З наданих позивачем копії чеків вбачається, що позивачем витрачено: на лікування порушень акомодації + синоптофор, апаратне лікування у ФОП ОСОБА_6 27.08.2024 1750,00 грн; на проф. обстеження дитини, діагностику, вимір ВЗВ, синоптофор, лікування порушень акомодації + синоптофор, апаратне лікування у ФОП ОСОБА_6 20.08.2024 2500,00 грн; на діагностику ЗЗГ, ЕХО ЕС, УЗДГ ДОПЛЕР, консультацію дитячого невролога у Медичному центрі сімейної реабілітації 27.08.2024 1300,00 грн (а.с.18, 57).
З наданих відповідачем копій платіжних інструкцій вбачається, що він добровільно систематично, щомісячно сплачував шляхом перерахування на рахунок позивача грошові кошти, а саме: 12.08.2024 – 10050,00 грн, 28.12.2022 - 1005,03 грн, 12.01.2023 – 7035,18 грн, 07.02.2023 – 7035,18 грн, 06.04.2023 – 7537,69 грн, 21.04.2023 – 1005, 03 грн, 06.05.2023 – 7035,18 грн, 07.06.2023 – 10050,00 грн, 24.06.2023 – 1005,03 грн, 06.07.2023 – 7035, 18 грн, 05.08.2023 – 7035,18 грн, 08.09.2023 – 7035,18 грн, 07.10.2023 – 7035,18 грн, 08.11.2023 – 7035,18 грн, 25.11.2023 – 1507,54 грн, 07.12.2023 – 9045,23 грн, 26.12.2023 – 9045,23 грн, 10.02.2024 – 9045, 23 грн, 07.03.2024 – 10050,00 грн, 06.04.2024 – 11050,00 грн, 08.05.2024 – 10050,00 грн, 07.06.2024 – 10050,00 грн, 09.07.2024 – 10050,00 грн 07.12.2022 – 7035, 18 грн (а.с.142-153).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 11170 гривень 19 копійок щомісячно, починаючи з 22 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття – до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач працює у Військовому інституті танкових військ НТУ «ХПІ» та станом на травень 2024 його заробітна плата становила 42467,20 грн (а.с.11, 50).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що з від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та повністю перебуває на її утримані. Син ОСОБА_4 з народження має серйозні неврологічні, офтальмологічні та гастроентерологічні захворювання, та численні його лікування, консультації, обстеження потребують систематичних додаткових витрат. Незважаючи на наявність захворювань, Даніїл окрім навчання в загальноосвітній школі, розвиває свої здібності у футболі, танцях, плаванні, зайнятті йогою, відвідує секції з робототехніки, має додаткові заняття з психології, англійської мови. Відмовити дитині у розвитку здібностей позивач не має морального права, та несла, несе і буде нести додаткові витрати. Окрім регулярних медичних обстежень, прийому дороговартісних ліків і вітамінів, спеціального ортопедичного взуття, офтальмологічних засобів, Даніїл також потребує стаціонарного лікування в Національній дитячій спеціалізованій лікарні МОЗ України, санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується висновком ЛКК НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 40 від 14.05.2024 року. Станом на 23.08.2024 року від керівництва санаторія «Квітка полонини» (село Солочин, Свалявського району, Закарпатської області) на заяву позивача про вартість послуг, вона отримала два розрахункові рахунки ТОВ «Сузір`я» № 5578 та № 5579 від 23.08.2024 року, згідно з якими за послуги санаторію «Квітка полонини» з санаторно-курортного оздоровлення Даніїла впродовж 20 днів з 13.09.2024 року по 03.10.2024 року, та пов`язані з її перебуванням з малолітньою дитиною, належить сплатити 102647,00 грн. Залізничні квитки сполученням Харків – Ужгород будуть коштувати: на дорослого – 1015,48 грн, на дитину у віці з 6 по 14 років – 75% від вартості квитка на дорослого – 761,61 грн. Отже, санаторно-курортне оздоровлення, без харчування, коштуватиме 102647 + 1777,09 грн = 104424,09 грн. Також, 27.08.2024 року з метою обстеження стану здоров`я ОСОБА_4 , вона зверталася до Медичного центру сімейної реабілітації, де за послуги сплатила 1300,00 грн; у цей же день, з приводу порушень акомодації та пов`язане з апаратним лікуванням захворювань Даніїла, вона зверталась до ФОП ОСОБА_6 , де сплатила 1750,00 грн. До цього 20.08.2024 року згаданому спеціалісту вона сплатила 2500,00 грн. У зв`язку з проблемами зору, що діагностовано, сину потрібні окуляри, та з даних інтернет-сайту вбачається, що лише оправа до окулярів коштує 1360,00 грн. За даними інтернет-сайту, футбольна форма, взуття, інші екіпіровка коштує 3695,00 грн. Отже, понесені нею витрати на санаторно-курортне лікування сина та проїзд до м`ясця розташування закладу становитимуть 104424,09 грн, а понесені витрати та майбутні витрати складатимуть 10605,00 грн (1300+1750+2500+1360+3695). Позивач просила суд стягнути з відповідача 57514,55 грн (104424,09 + 10605 :2). Позивач вказала, що вона не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування і санаторно-курортне оздоровлення дитини, оскільки її заробітна плата становить 8000,00 грн на місяць, інших доходів не має, відповідач не має інших дітей та аліментних зобов`язань, має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину, впродовж 2024 року відповідач не у повній мірі сплачує аліменти і цим обмежується, а тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зістаттею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Наявність фактично понесених додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.
За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Такі висновки міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
За нормами ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
       Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.
       Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до копії довідки ВЛК № 40 від 14.05.2024 року НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» дитина - ОСОБА_3 має діагноз: ММД, гіпердинамічний синдром, дизлексія, дизартрія, нічний енурез, вальгуена деформація стоп, спінальна дестабільність, складний гіперметропічний астигматизм, альтернуюча косоокість, ФРЖМ на фоні деформації жовчного міхура, реактивний панкреатит. За висновком ЛКК потребує дообстеження в медичному республіканському центрі «Охматдит» та подальшої корекції в лікуванні, продовження лікування в спец. клініці, санаторно-курортного лікування та постійного профілактичного лікування (а.с.12, 51).
Згідно з копією довідки № б/н від 14.05.2024 року НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_3 рекомендоване санаторно-курортне лікування в санаторії «Квітка полонини» Закарпатської області (а.с.162). 
Як вбачається з наданих позивачем рахунків ТОВ «Сузір`я» № 5578 та № 5579 від 23.08.2024 року, санаторно-курортна путівка в двокімнатний двомісний «люкс» в корпусі «Сузір`я» на 20 днів з 13.09.2024 року по 02.10.2024 року коштує 47434,00 грн (для ОСОБА_3 ) та 55213,00 грн (для позивачки), а разом - 102647,00 грн (а.с.60,61).
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на оздоровлення дитини, пов`язаних з його санаторно-курортним лікуванням виходив з того, що санаторій «Квитка полонини» ТОВ «Сузір`я», обраний позивачем для санаторно-курортного лікування сина, не є дитячим санаторієм державного або комунального закладу охорони здоров`я; висновку лікарів про те, що восьмирічна дитина -  ОСОБА_4 є тяжкохворим, та в зв`язку з чим потребує догляду матері, суду не надано, а отже позивачем не доведено належними доказами вищезазначені вимоги.
Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на те, що санаторій «Квитка полонини» ТОВ «Сузір`я», обраний позивачем для санаторно-курортного лікування на підставі довідки лікаря № б/н від 14.05.2024 року НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», з якої вбачається, що ОСОБА_3 рекомендоване санаторно-курортне лікування саме в санаторії «Квітка полонини» Закарпатської області.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення вартості путівки в санаторій «Квітка полонини», що знаходиться в с. Солочин Свалявського району Закарпатської області для дитини - ОСОБА_3 відповідно до розрахунку №5579 від 23 серпня 2024 року у розмірі 23717 грн. (47434 загальна вартість путівки).
Що стосується позовних вимог про стягнення частини вартості санаторно-курортної путівки для матері, колегія суддів виходить з наступного. 
Виходячи з аналізу статті 185СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Оплата батьком санаторно-курортної путівки з лікуванням для матері, що супроводжує дитину, як додаткові витрати, не відповідає вимогам закону.
Вирішення питання про відшкодування витрат на проживання матері для супроводу дитини, яка потребує санаторно-курортного лікування наперед до їх фактичного понесення, є передчасним.
Також колегія суддів вважає передчасним стягнення вартості квитків на потяг до Ужгорода, оскільки вартість квитків залежить віддекількох факторів, включаючи відстань поїздки, тип вагона, категорію потяга та час покупки.  Тому вартість квитків на потяг до Ужгорода необхідно стягувати вже після їх придбання.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини по справі та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на оздоровлення дитини, пов`язаних з його санаторно-курортним лікуванням, у зв`язку з цим оскаржуване рішення в цій частині слід змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 23717 грн. 
Підстав для стягнення інших витрат не вбачається.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до вимог ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір сплачений за розгляд справи у суді першої інстанції з урахуванням частково задоволених позовних вимог покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Тому з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову 558.15 грн. та за апеляційну скаргу 836,81 грн., а всього 1394,96 грн.
Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2024 року – змінити.
Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на оздоровлення дитини, пов`язаних з його санаторно-курортним лікуванням, задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 23717 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1394,96 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                  О.В. Маміна

Судді:                                                                 О.Ю. Тичкова

                                                                                В.Б. Яцина