Справа № 347/1698/24 
Провадження № 22-ц/4808/540/25 
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючогосудді             Мальцевої Є.Є.
суддів:                       Луганської В.М., Василишин Л.В.,
секретар Кузів А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, третя особа приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук Оксана Ярославівна, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .  Згідно з заповітом від 27.01.2015 року ОСОБА_2 заповіла все майно, що знаходиться у селі Криворівні ОСОБА_1 , земельну ділянку в селі Стопчатів – племінниці ОСОБА_3 , все інше майно у селі Стопчатів заповіла в рівних долях синам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .. Таким чином на підставі заповіту № 2 від 27.01.2015 року спадкове майно, яке знаходиться в с. Стопчатів Косівського району, включає дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.0719 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1163 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на зазначені земельні ділянки за померлою виникли на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га під обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд серія ЯД № 886070 від 23.05.2007 р,; Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 0,312 га для ведення особистого селянського господарства серія ЯД № 886071 від 23.05.2007 р.
Спадкодавець за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки у межах площі 0.0719 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1163 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , площа яких є результатом продажу часток землі, та виготовити на власне ім`я державні акти на право власності на нові земельні ділянки.
Виникнення права власності на вказані земельні ділянки у спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується витягом з Державного земельного кадастру НВ-5100871042023, за кадастровими номерами земельних ділянок 2623687201:02:001:0031, 2623687201:02:001:0030.
Спадкоємець ОСОБА_4 фактично спадщину не прийняв і подав нотаріусу заяву про відмову від спадкового майна померлої ОСОБА_2 ..
Постановою №302/02-31 від 31.10.2023 року приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав документи, які підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0,1163 га, кадастровий номер 2623687201:02:001:0030 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0719 га, кадастровий номер 2623687201:02:001:0031 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належали його матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивач просив суд визнати за ним право власності на спірні земельні ділянки: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.0719 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номером 2623687201:02:001:0031; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0.1163 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номер 2623687201:02:001:0030.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, третя особа приватний нотаріус Мартищук О.Я., про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Позивач вважає рішення суду необґрунтованим, оскільки воно не відповідає обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що він подав суду докази права власності його матері на спірні земельні ділянки: державні акти. Розбіжності у розмірах спадкових земельних ділянок виникли внаслідок того, що ОСОБА_2 частину з кожної окремої своєї земельної ділянки відчужила, не змінюючи при цьому розмір земельних ділянок у вищезазначених державних актах, і не отримавши нові. Підтвердження виникнення права власності у ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки у підтверджується витягами з державного земельного кадастру від 18.10.2023 року .
Вказує, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 також є ОСОБА_4 , але даний спадкоємець подав заяву про відмову від спадкового майна та не претендує на вказане майно. Судом першої інстанції при ухваленні рішенні необґрунтовано відмовлено у позові в повному обсязі у зв`язку з незалученням всіх спадкоємців. Відмова у задоволенні позову порушує його права на спадкове майно ОСОБА_2 з проведенням подальшої реєстрації спірних земельних ділянок

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області не надходив, відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвоката Бойчук Л.А. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити подану апеляційну скаргу.
Позивач ОСОБА_1 і представник Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області в судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Судом першої інстанції встановлено, що померла ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.9).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.10) 
ОСОБА_2 склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 2 від 27.01.2015 року приватним нотаріусом Мартищук О.Я. (т.1 а.с.11), відповідно до якого все своє майно, де б воно не складалося, яке знаходиться в с.Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області заповіла синові ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; земельну ділянку пл. 0,2242 га для ведення особистого господарства, кадастровий номер 26:236:872:01:01:004:0080), яка знаходиться у с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області заповіла племінниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Все інше майно, з чого б воно не складалося, у селі Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області заповіла у рівних частинах синам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
В лютому 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус Верховинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку (т.1 а.с.13).

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив з того, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 згідно з заповітом саме на спірні змелені ділянки є також ОСОБА_4 , який позивачем не залучений до участі в цій справі – отже, у справі неповний суб`єктний склад, оскільки позов ОСОБА_1 , на думку суду, може стосуватися прав спадкоємця ОСОБА_4 .. 
Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивач не надав доказів права власності померлої ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки в зазначених позивачем розмірах їх площі і з кадастровими номерами, що відрізняються від зазначених в державних актах на земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 ..

Перевіривши справу, колегія суддів прийшла до наступних висновків. 
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як вбачається зі справи, позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 .. 
В листі ВССУ України від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам рекомендовано встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК). У разі якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, зокрема, копій документів із спадкової справи, обов`язком суду на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК є роз`яснення наслідків невчинення такої процесуальної дії. Запит суду до нотаріальної контори має стосуватись документів щодо обставин, які підлягають встановленню судом, зокрема, це відомості про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яким видано свідоцтва про право на спадщину, свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя тощо.

Згідно з положеннями статті 12 діючого ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
     Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо ( стаття 11 ЦПК України). 
Враховуючи особливості предмета спору, суд першої інстанції для вирішення спору і визначення суб`єктного складу мав перевірити матеріали спадкової справи, роз`яснити учасникам справи наслідки невчинення такої процесуальної дії як клопотання про витребування копії спадкової справи, але суд всупереч правилам судової практики розгляду справ такої категорії не виконав обов`язку, передбаченого ст.. 12 ЦПК України. 

У зв`язку з необхідністю перевірки доводів апеляційної скарги колегією судів витребувана копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 .. 
Довідкою Криворівнянського старостинського округу Верховинської селищної ради  від 10.02.2022 року підтверджується, що в склад сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 входили ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.221, т.2 а.с.4)).
Також той факт, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_2 до дня її смерті в с.Криворівня, присілок Березово, підтверджується довідкою Криворівнянського старостинського округу від 04.06.2025 року. 

Зі спадкової справи вбачається, що ОСОБА_4 подав заяву про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_2 тільки 14.02.2022 року, в той час, як ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т.1 а.с.218). 

   Як врегульовано ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України ). 
Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. (стаття 1272 ЦК України). 
Відповідно до положень статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 – АДРЕСА_2 (т.1 а.с.218). 
ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_3 . (т.2 а.с.4)
Отже, ОСОБА_4 не прийняв спадщину, оскільки не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не подав заяву про відмову від прийняття спадщини у передбачений статтею 1270 ЦК України строк, тому не може вважатися спадкоємцем, інтересів якого стосуються позовні вимоги ОСОБА_1 .. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 не залучений до участі в справі, є передчасним і помилковим. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Щодо зауважень суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки в зазначеному ним розмірі і новими кадастровими номерами, то колегією суддів встановлено наступне. 
До позовної заяви позивачем долучені копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 886070 (т.1 а.с.23) виданого 23.05.2007 року на ім`я ОСОБА_2 жительки с.Криворівня Верховинського району Івано-Франківськї області за яким остання на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВЕІ №005577, реєстр №2028 від 01.11.2006 року, є власником земельної ділянки 0,25 га, що в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області, і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. І копія Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 886071 (т.1 а.с.24) виданого 23.05.2007 року на ім`я ОСОБА_2 жительки с.Криворівня Верховинського району Івано-Франківськї області за яким остання на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВЕІ №005577, реєстр №2028 від 01.11.2006 року, є власником земельної ділянки 0,1312 га в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. 
Для з`ясування розбіжностей в площі і кадастрових номерах земельних ділянок колегією суддів перевірений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельних ділянок від 13.09.2007 року, яким підтверджується, що ОСОБА_2 продала ОСОБА_9 земельні ділянки площею 0,1781 га, що є частиною земельної ділянки 0,2500 га кадастровий номер 26:236:872:01:02:001:0134, і площею 0,0149 га – частину земельної ділянки 0,1312 га кадастровий номер 26:236:872:01:02:001:0133 (т.1 а.с.199-201). 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку 0,0719 га (кадастровий номер 26:236:872:01:02:001:0031), призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , а також 0,1163 га (кадастровий номер 2623687201:02:001:0030), призначену для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про спадщину (Державні акти від 23.05.2007 року №ЯД 886070, №ЯД 886071) (т.1 а.с.15-22)
Таким чином, із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 належали земельні ділянки площею 0,0719 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також 0,1163 га для ведення особистого селянського господарства, що залишилися в її власності після відчуження частини земельних ділянок (0,2500 га – 0,1781га =0,0719 га; 0,1312 га - 0,0149 га = 0,1163 га). 
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, але не мав можливості оформити її в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець за життя не оформила правовстановлюючі документи на спірні земельні ділянки в нових розмірах після продажу частини землі. 
Як зазначалося вище, ст..ст. 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що коли спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса . Нотаріус відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» під яас видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Виходячи з обставин справи і наданих позивачем доказів, апеляційний суд вважає доведеним наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Яблунівської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 0,0719 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номером 2623687201:02:001:0031; і на земельну ділянку площею 0.1163 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номер 2623687201:02:001:0030. 
Відтак, рішення суду у даній справі слід скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог і визнання права власності на спірне спадкове майно за позивачем. 

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2025 року скасувати. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, третя особа приватний нотаріус Верховинського нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук Оксана Ярославівна, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0719 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номером 2623687201:02:001:0031; право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1163 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номером 2623687201:02:001:0030. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25 червня 2025 року. 

Судді                                                        Є.Є. Мальцева
Л.В.Василишин
                                                       В.М.Луганська