ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 р.	Справа № 520/32309/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.04.25 року по справі № 520/32309/24
          за позовом           Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»  
          до           Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області                   
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області від 06.08.2024 №00445792302 форма "Д", від 28.10.2024 №00612300703 форма "ПН", від 08.08.2024  №00450710703 форма "Р", від 08.08.2024 №00450850703 форма "В4", від 09.08.2024 №00454672411 форма "Д".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" від 06.08.2024 №00445792302 форма "Д", яким донараховано податок з доходів іноземних юридичних осіб на суму 58045400,00 грн. та штраф 14511350,00 грн.; від 28.10.2024 № 00612300703 форма "ПН", яким нараховано штраф за відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань на суму 176800,00 грн.; від 08.08.2024 №00450710703 форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 19775719,00 грн. та нараховано штраф 4943929,75 грн.; від 08.08.2024 № 00450850703 форма "В4", яким встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ на 21864999,00 грн.; від 09.08.2024 №00454672411 форма "Д", яким донараховано штраф за порушення термінів сплати ПДФО в сумі 113449,86 грн. та пеню 1454,31 грн. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 залишено без змін.
Також, до Харківського окружного адміністративного суду від СТОВ "Мрія" надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі № 520/32309/24, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Харківській області на користь СТОВ "Мрія" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000000,00 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 заяву СТОВ "Мрія" про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь СТОВ "Мрія" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000000,00 грн.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що факт надання послуг з правничої допомоги підтверджується актом приймання надання послуг від 09.04.2025, а факт оплати - платіжними інструкціями, при цьому сторони погодили фіксований розмір гонорару, що є допустимою формою визначення вартості послуг. Вказує, що відмова суду першої інстанції в ухваленні додаткового рішення з підстав, наведених в ухвалі, є порушенням норм процесуального права та обмежує право позивача на відшкодування понесених витрат, що гарантовано ст. 132 КАС України.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що СТОВ "Мрія" не надано доказів на підтвердження того, які саме роботи проведені адвокатом на виконання договору про надання правничої допомоги. Також вказує, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер, відтак сума у розмірі 1000000,00 грн. задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційцної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Матеріалами справи встановлено, що при поданні позовної заяви СТОВ "Мрія" зазначено, попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді складається, зокрема, з витрат на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України, на підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу СТОВ "Мрія", позивачем надано до суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 17.02.2025, який укладено між СТОВ "Мрія" (замовник) та АБ "Юрій Мица" (виконавець).
Відповідно до п. 1.2 Договору, виконавець зобов`язується у встановленому законом та цим договором порядку, на платній основі, провести комплекс робіт (послуг) по захисту інтересів замовника, з питань підготовки до суду позовної заяви (в тому числі в уточненій редакції) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених ГУ ДПС у Харківській області від 06.08.2024 №00445792302 форма "Д", від 28.10.2024 №00612300703 форма "ПН", від 08.08.2024  №00450710703 форма "Р", від 08.08.2024 №00450850703 форма "В4", від 09.08.2024 №00454672411 форма "Д". Здійснювати подальший супровід справи в рамках завлених позовних вимог.
Відповідно до п. 1.2.1 Договору, в рамках визначеного у п.1.2 предмету договору, виконавець зобовязується надавати замовнику правову допомогу: усні та письмові консультації з питань змісту та практики  застосування чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, починаючи з 01.10.2024 (п. 1.3). 
Відповідно до п. 3.1 Договору, сторони погодили, що вартість послуг, що надаватимуться за цим договором становить 1000000,00 грн. і складається з авансового та остаточного платежу, які сплачуються в наступному порядку: авансовий платіж складає 420000,00 грн. та сплачується замовником на користь виконавця у якості передплати протягом п`яти днів з моменту підписання договору (п.3.1.1); остаточний платіж складає 580000,00 грн., який сплачується замовником виконавцю за результатами оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, визначених у п. 1.2 цього договору. (п. 3.1.2).
09.04.2025 між сторонами підписано акт приймання наданих послуг, відповідно до якого зазначено, що підписанням акту сторони підтверджують, що виконавець надав замовнику в повному обсязі та належному якісному рівні правову допомогу, передбачену укладеним сторонами Договором про надання правової допомоги від 17.02.2025.
Сплата за надання вказаних послуг підтверджується платіжною інструкцією №709 від 19.02.2025 у розмірі 420000,00 грн. та від 14.04.2025 у розмірі 580000,00 грн.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу. Так, Верховний Суд у постановах від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18 та від 22 жовтня 2021 року у справі №160/7922/20 виходив з того, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Отже, відповідно до положень статті 134 КАС України встановлено, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Оскільки у КАС України, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, імплементовано нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постановах від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 та від 05 березня 2021 року у справі №200/10801/19-а.
Варто зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукає суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 23.01.2025 по справі №240/32993/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що сума в розмірі 10000,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському окружному адміністративному суді, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення..
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»  задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 по справі № 520/32309/24  скасувати.
Ухвалити постанову, якою заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служьи України у Харківській області (ЄДРПО 43983495) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (ЄДРПОУ 30378024) суму витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.А. Калиновський    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  28.07.2025 року