ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5224/25 Справа № 210/1275/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року                                                         м.Кривий Ріг        

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони
заявник -  ОСОБА_1 
заінтересована особа - Криворізька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пізняк Віктор Іванович, на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року, постановлену суддею Скотарем Р.Є. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У провадження Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 березня 2025 року надійшла заява адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа Криворізька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заяви зазначено, що заявником ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_2 було приватизовано та набуто у власність квартиру, органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло від 16 грудня 2005 року № НОМЕР_1 . 
Об`єктом приватизації була квартира АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників ОСОБА_2 , внаслідок чого відкрилася спадщина. 
Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 . 
При зверненні спадкоємця до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на половину квартиру, що належала батьку заявника, виникло питання стосовно нездійснення реєстрації права приватної власності на частину квартири яка належить заявнику.
Враховуючи викладене, заявник просив суд встановити факт набуття громадянином ОСОБА_1 16.12.2005 року права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.12.2005 №Дз575, виданого управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа Криворізька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.
Представник заявника ОСОБА_3 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_3 посилається на неправомірність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка не відповідає вимогам законності і обґрунтованості, прямо суперечить принципу верховенства права, безпідставно обмежує доступ до правосуддя, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому скаржник зазначає, що право власності на частку квартири ОСОБА_1 було набуто безпосередньо при приватизації відповідної частки за свідоцтвом ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не здійснення державної реєстрації права власності на частку квартири на теперішній час створює ситуацію правової невизначеності, у тому числі й щодо дати набуття права власності, що обумовлює встановлення у суді факту, що має юридичне значення. Вказує, що відсутність підтвердження звернення до державного реєстратора жодним чином не може свідчити про наявність спору про право. Спір міг би виникнути у разі відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації права власності, однак такої відмови немає, як немає і жодного спору про право. Зазначає, що оскільки державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише засвідченням набуття права на сьогодні, то відсутність державної реєстрації не може перешкоджати визнанню права набутим. Вказує, зо за відсутності жодного доказу існування спору, висновки суду першої інстанції факти є такими, що ґрунтуються на припущеннях.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю доповідача, думку представника заявника ОСОБА_3 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Суд першої інстанції, відмовляючи заявникові у відкритті провадження у справі, виходив з того, що в матеріалах заяви відсутні відомості щодо звернення заявника до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на частину квартири, яка йому належить відповідно до Свідоцтва №Дз 575 на право власності на житло, тому вимоги заявника щодо набуття ним права власності не можуть бути розглянуті в окремому провадженні, оскільки з матеріалів заяви вбачається спір про право.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника заявника ОСОБА_3 , викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Велика Палата Верховного суду у постанові від 10.04.2019 року (справа № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначила, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Відповідно до ч4. ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Як встановлено судом, заявник просив суд встановити факт набуття ним права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заяви зазначив, що при зверненні до нотаріуса, виникло питання стосовно нездійснення реєстрації права приватної власності на частину квартири, яка йому належить.
Відповідно до положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як встановлено судом матеріали заяви не містять відомостей щодо звернення заявника до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на частину квартири, яка йому належить відповідно до Свідоцтва №Дз 575 на право власності на житло.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги заявника щодо набуття ним права власності на частку квартири не можуть бути розглянуті в окремому провадженні, оскільки з матеріалів заяви вбачається спір про право, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.
Доводи апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_3 не спростовують правильних і належним чином обґрунтованих висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгодою з ухваленим законним судовим рішенням.
Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законного й належним чином обґрунтованого оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пізняк Віктор Іванович залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 30 червня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: