ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №337/6388/24                                Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/472/25                                 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Штенгелова О.В. на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 173837, 14 листопада 2024 року о 21-25 годині в м. Запоріжжі, вул. Дорошенко, 10, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 arcd 0546, результат 1,61 проміле, тест № 3052. Від керування відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Штенгелов О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасування, через порушення судом вимог, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що розгляд даної справи відбувся без участі ОСОБА_1 . Жодних повісток про виклик до суду останньому не надходило, як і відомостей на мобільний телефон.
Наголошує, що зазначені обставини обмежили ОСОБА_1 у праві на захист та праві бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надавати відповідні пояснення, а також користуватися іншими правами, визначеними КУпАП.
Крім того, сторона захисту посилається на порушення поліцейським процедури проведення огляду ОСОБА_1 , оскільки останнього не проінформовано про порядок застосування технічного засобу, що прямо передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою.
Просить скасувати постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 . Винести нову постанову, якою закрити провадження в даній справі.
28 травня 2025 року, через канцелярію Запорізького апеляційного суду, ОСОБА_1 звернувся із заявою про відкладення розгляду справи з причин його хвороби. Однак, жодного доказу на підтвердження вказаної обставини, ОСОБА_1 суду не надав. Отже, за відсутності доказів поважної причини неявки ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Штенгелова О.В., які належним чином повідомлення про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розгляд справи згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності останніх.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідаючи на доводи апелянта щодо порушення судом права на захист  ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази про належне сповіщення останнього про час та місце розгляду справи, суддя апеляційного суду виходить з наступного.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім під час складання протоколу та обізнаний про те, що розгляд справи відбудеться в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя. 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя ознайомився з матеріалами справи. Судом першої інстанції неодноразово здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 , яка між тим, зазначена і в апеляційній скарзі його захисника, однак поштові конверти повернулися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18,25).
Суд першої інстанції неодноразово призначав розгляд справи, проте, відкладав за неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі за клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Штенгелова О.В.
Отже, ОСОБА_1 був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.
Приймаючи до уваги, що ст. 277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить п`ятнадцять днів з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалі, зважуючи на поведінку ОСОБА_1 щодо його неявок до суду та обізнаність останнього по судовий розгляд справи, суддя апеляційного суду не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом призначення апеляційної скарги його захисника до розгляду та виклику до суду апеляційної інстанції. Слід також зазначити що і в апеляційному суді розгляд двічі відкладався за ініціативою сторони захисту. 
В свою чергу, суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи. 
Отже, сукупність наведених обставин, на переконання судді апеляційного суду, не дає підстав для скасування судового рішення з мотивів не дотримання прав ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173837 від 14 листопада 2024 р. підтверджується:
-        актом огляду на стан сп`яніння в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результати огляду за допомогою технічного приладу Alkotest DRAGER 6810 – позитивний, складає 1,61 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 4);
-        роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6810, тест № 3052, виготовленою о 22 год. 18 хв. 14 листопада 2024 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у  ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 1,61 % проміле (а.с. 5);
-        відеозаписом події (а.с. 14).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.
Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 за згодою  ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,61 проміле. З вказаним результатом  ОСОБА_1 погодився, внаслідок чого, співробітником поліції був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано інформування особи про порядок застосування технічного засобу, зокрема, ОСОБА_1 особисто обрав мундштук для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який мав індивідуальне пакування. Поліцейським зроблений контрольний забір повітря та продемонстровано ОСОБА_1 нульовий показник. Роз`яснення останньому щодо правильності продуття технічного приладу Alcotest Drager 6810. (час запису 00:51).
Отже, зафіксованими обставинами спростовуються доводи сторони захисту щодо не інформування ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу Alcotest Drager 6810. 
На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення в рамках даної справи.
Таким чином, суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Штенгелова Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 337/6388/24