УХВАЛА
 
20 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/2890/25
провадження № 61-10670зно25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про відшкодування моральної шкоди,
встановив:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь нанесену йому моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн за кожне звернення, а всього 30 000, 00 грн, а також зобов'язати відповідача передати звернення тому, кому вони адресовані, і повідомити про це позивача електронною поштою.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням,    ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 року повернуто особі, яка її подала.
01 серпня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну пошту Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від15 липня 2025 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 липня 2025 року.
18 серпня 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року, у якій також викладено заяву про відвід суддів Верховного Суду.
Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.
Використання одними учасниками судового процесу та їхніми представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, заходи, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.
Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).
У поданій заяві  ОСОБА_1 використовує образливі висловлювання, які є недопустимими під час написання ділових документів, виходять за межі нормальної, коректноїта легітимної критики, відображають зневажливе ставлення до судової гілки влади, надає особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні заяви.
Зокрема, ОСОБА_1 використовує в тексті заяви такі образливі висловлювання: «… - при чому ЗАЯВИ ПРО ЇХ ВІДВІД усіх вищевказаних суддів ПОДАВАЛИСЬ МНОЮ неодноразово - уви вони продовжують творити БЕЗЗАКОННЯ …»; «… Висновок, який вони зробили у ухвалах («заява визнана необгрунтованою») зветься втручанням у судочинство іншого судді (вони вже вплинули на його/їх думку) - це ж кримінальна справа!!!!!!!!!! для вищевказаних суддів … і вони понесуть кримінальну відповідальність, а якщо я вас поставив про це до відома - то і ви теж причетні до крим.справи … а варто вам брати чужі «грехи» на себе»; «… (це я пишу для того, щоб вони не розглядали цю заяву - маються на увазі вищевказані судді) … це буде наочний ЗЛОЧИН, якщо знову ці ж судді будуть розглядати і вирішувати цю заяву. Вам це зрозуміло?»; «Вищевказані судді постановили НЕЗАКОННУ ухвалу, бо вона постановлена не ПО СУТІ, … (ця ухвала для розумового обмежених, але не для мене) …»; «… уви деякі судді КЦС цих простих істин на жаль не розуміють … це «попахує» КРИМІНАЛОМ І КОРУПЦІЄЮ …»; «… окремо зупинюсь на нелицеприємних висловлюваннях у цій заяві про осіб (це я про вищевказаних суддів), які порушили мої права і порушили свій конституційний обов*язок»; «Висновки: 1. І на цій т.з. «об*єктивності» і на т.з. «неупередженості» (це ще я м*яко про т.з «справедливе судочинство» цих суддів … короче: я ж не дурень, щоб цю «лапшу» вищевказаних суддів «проковтнути» і їм за «це» ще й ПОДЯКУВАТИ! 2. Може у вас і хоч «грам» СОВІСТІ і МОРАЛІ все ж є … короче: я на ваше реагування подивлюсь і потім «заціню» ваше беззаконня (звісно, якщо воно буде) і подам на вас ОБОВ*ЯЗКОВО позовну заяву … мені постійна прихована неповага суддів КЦС (звісно з ким мав справу) до вимог КУ і до моїх прав вже набридла - прийшла черга мені діяти!»; «В) вимагаю, щоб цю суд.справу було надіслано вами у Деснянський райсуд м. Києва для об*єктивного розгляду її саме ПО СУТІ - повторюся: це моє право від вас це вимагати … Вам це ЗРОЗУМІЛО чи НІ? - воно це моє право вище за рангом виконання чим ЛЮБІ вимоги ЦПКУ і ваші «хАтєлки», а може вам конституційне «Верховенство права» вже пусте місце? … а може ви зі злочинної організації РФ?».
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
Ураховуючи викладене, Верховний Суд визнає подання  ОСОБА_1 заяви в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим заявуслід залишити без розгляду.
Керуючись статтями 43, 44, 260, 263 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про відшкодування моральної шкоди.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко