УХВАЛА

22 липня 2025 року
м. Київ
справа №420/7076/20
адміністративне провадження №К/990/28594/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Радишевської О. Р.,
перевіривши касаційну скаргу   Одеської обласної прокуратури
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року
у справі № 420/7076/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу №1794к від 09 вересня 2020 року, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02.07.2020 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Виконувача обов`язків прокурора Одеської області №1794к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області та органів прокуратури;
- поновити ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області;
- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2020 по день поновлення на роботі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 6 від 02 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області №1794к від 09 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області. 
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2020 року по 19.11.2020 року у розмірі 70  064 (сімдесят тисяч шістдесят чотири) грн 50 коп.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року змінено, зазначивши в абзаці четвертому його резолютивної частини, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді з 10 вересня 2020 року. Викладено абзац п`ятий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року в наступній редакції: «Стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2020 року по 19 листопада 2020 року у розмірі 70 064,50 грн. (сімдесят тисяч шістдесят чотири гривні 50 копійок)». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2024 року, касаційні скарги Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 420/7076/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 6 від 02.07.2020 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 . 
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області №1794к від 09.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області та органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 в Прокуратурі Одеської області на посаді заступника начальника управління - начальника відділу організації представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Одеської області, з 10.09.2020 року. 
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, Одеська обласна прокуратура звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 16 травня 2025 року та від 16 червня 2025 року касаційні скарги   Одеської обласної прокуратури повернуто особі, яка її подала.
04 липня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга.
Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 26 березня 2025 року, забезпечено надання загального доступу  31 березня 2025 року, а вперше касаційна скарга до суду касаційної інстанції надійшла 28 квітня 2025 року, однак ухвалою Верховного Суду 16 травня 2025 року касаційну скаргу повернуто  особі, яка її подала. 26 травня 2025 року скаржник повторно звернувся з касаційною скаргою, але 16 червня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу повернуто  особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.
Разом з касаційною скаргою скаржник подав заяву про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги. В обґрунтування скаржник зазначає, що 24.04.2025, тобто в межах строків, визначених ст. 329 КАС України, подано касаційну скаргу, посилаючись на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, яку ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.05.2025 повернуто на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України. Ураховуючи вказані роз`яснення та на виконання зауважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, Одеською обласною прокуратурою у найкоротший строк з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення поданої касаційної скарги, повторно 22.05.2025 подано касаційну скаргу. Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 16.06.2025 касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури повернуто з підстав, передбачених п. 4. ч.5 ст. 328 КАС України. Ураховуючи вказані роз`яснення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, Одеська обласна прокуратура у найкоротший строк з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення поданої касаційної скарги, повторно звертається з даною касаційною скаргою.
Враховуючи наведене, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 420/7076/20 та поновити строк на їх оскарження.
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції скаржником не надано і не зазначено.
Нормами КАС України передбачено, що розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється на стадії відкриття касаційного провадження на підставі касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду Одеська обласна прокуратура вже неодноразово зверталось до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами, які їй повернуто ухвалами Верховного Суду від 16 травня 2025 року та від 16 червня 2025 року через невідповідність вимогам статті 330 КАС України на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. 
Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Водночас, повернення касаційних скарг у зв`язку з відсутністю визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга,  відповідно до вимог КАС України, не може вважатися об`єктивними та непередбачуваними обставинами, які свідчать про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження.
Скаржник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, формально зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже заявнику касаційної скарги необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа  має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку  із наданням доказів на їх підтвердження.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити строк на усунення недоліків касаційної скарги, тривалістю десять днів з моменту отримання даної ухвали.
Керуючись статтями  3,  169,  330,  328,  332 Кодексу адміністративного судочинства України, УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави, зазначені Одеською обласною прокуратурою, для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року.
Касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 420/7076/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу №1794к від 09 вересня 2020 року, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених підстав неповажними є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                    О. Р. Радишевська