Справа № 308/4534/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       01 серпня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів – Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Зубашков Максим, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2025 року, ухвалене суддею Зарева Н.І., в справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Ужгородської міської ради про стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки

встановив:
У березні 2023 року ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Ужгородської міської ради про стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:63:001:0336. При цьому, по периметру дана ділянка огороджена парканом та сіткою, включно із самовільно занятою частиною земель комунальної вланості, площа яких складає 0,0219 га. Розмір шкоди, заподіяної власлідок самовільного зайняття земельних ділянок, становить 4 541,71 гривень. 
01.06.2021 відносно ОСОБА_1 за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. 
13.09.2021 відповідачку повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею. Відповідачка частково сплатила розмір штрафних санкцій на суму 2 000,00 грн та розмір основного зобов`язання у сумі 170 гривень, що, на думку позивача, свідчить про те, що відповідачка визнала свою вину та правомірність винесеної постанови.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2025 року, позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ужгородської територіальної громади шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 2 541,71 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області 2 011,36 грн. сплаченого судового збору.
Суд мотивував своє рішення тим, що постановою від 13.09.2021 №745-ДК/0177По/08/01/-21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, однак така не була оскаржена та в судовому порядку не була скасована, а тому посилання на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №308/12620/21 не заслуговує на увагу, оскільки судом в даній справі не було предметом розгляду постанова від 13.09.2021, а тільки постанова від 01.06.2021.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Зубашков Максим, подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та просить скасувати таке, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є невмотивованим, ухваленим у зв`язку з неповним дослідженням всіх істотних обставин справи та без належного дослідження наявних в матеріалах справи доказів.
       Зазначає, що Постановою Восьмого апеляційного суду від 09.02.2022 у справі №308/12620/21 встановлено відсутність підстав для притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності у зв`язку з недоведеністю вчинення нею правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП, у зв`язку з чим постанову від 01.06.2021 за №745-ДК/0176П/07/01/-21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було скасовано.
       Вказує, що підставою для винесення постанови від 13.09.2021 за №745-ДК/0177По/08/01/-21 є саме невиконання умов припису про усунення виявлених в ході перевірки порушень земельного законодавства №495-ДК/0135Пр/03/01/-21 від 01.06.2021 та питання сплати штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 притягалася 13.09.2021 до адміністративної відповідальності саме за невиконання припису від 01.06.2021.

       У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області погодилось з позицією суду першої інстанції та просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
       Вказує, що постанова про адміністративне стягнення №745-ДК/0176П/07/01/-21 від 13.09.2021 була винесена за вчинення самовільного захоплення земельної ділянки та є доказом повторного правопорушення, а тому доводи з приводу того, що така постанова стосується невиконання ОСОБА_1 вимог постанови від 01.06.2025, яка була скасована Восьмим апеляційним судом, не заслуговують на увагу. 

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Апеляційним судом встановлено, що 07.05.2021 ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області із заявою про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером 21101100000:63:001:0336 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-20).
       Наказом ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №495-ДК від 26.05.2021 доручено старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області – Дякун Н.В. здійснити перевірку (а.с.21).
       28.05.-01.06.2021 складено акт обстеження земельної ділянки №495-ДК/87/АО/10/01/-21, згідно якого встановлено, що  ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 21101100000:63:001:0336, площею 0,0841 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На час перевірки виявлено, що поруч з об`єктом перевірки встановлено огорожу з металевої сітки, в результаті чого самовільно зайнято частину земель комунальної власності (землі загального користування по АДРЕСА_1 ), яка використовується для власних потреб. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності, відповідно до матеріалів геодезичного знімання, складає 0,0219 га (а.с.22-24).
       01.06.2021 за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області складено акт за № 495-ДК/468/АП/09/01/-21, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняла частину земельної ділянки комунальної власності (землі загального користування по АДРЕСА_1 ) площею 0,0219 га, яка прилягає до земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:63:001:0336 по АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог земельного законодавства, відповідальність за яке передбачено пунктом "б" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України та тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.25-28).
Згідно з розрахунком, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , становить 4 541,71 гривень (а.с.29-30).
01.06.2021 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 53 КУпАП та пункту "б" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України (а.с.31-32).
Цього ж дня ОСОБА_1 вручений припис № 495-ДК/0135Пр/03/01/-21 від 01 червня 2021 року, згідно з яким, відповідачку зобов`язано усунути виявлені в результаті перевірки порушення вимог законодавства, сплатити штраф за вчинене адміністративне правопорушення, звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки за кадастровим 2110100000:63:001:0336 на АДРЕСА_1 (а.с.33-34).
Постановою інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м. Ужгороді Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Дякун Нелею Василівною постановлено визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень (а.с.35-36).
Того ж дня відповідачці надіслано повідомлення про необхідність сплатити 4 541,71 грн на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (а.с.37).
08.06.2021 ОСОБА_1 сплатила на рахунки позивача 1 000,00 грн та 170,00 гривень (а.с.46, 48).
19.08.2021 ОСОБА_1 сплатила на рахунки позивача 1 000,00 гривень (а.с.52).
Згідно з актом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01.09.2021 за № 745-ДК/723/АП/09/01/-21, умови припису від 01.06.2021 не виконано, а саме, порушення вимог законодавства, виявлені в результаті перевірки, не усунуто, самовільно зайняту частину земельної ділянки за кадастровим 21101100000:63:001:0336, ОСОБА_1 не звільнено, шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, відшкодовано не в повному обсязі (а.с.53-55).
Приписом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 01 вересня 2021 за № 745-ДК/0221/Пр/03/01/-21, відповідачку ОСОБА_1 зобов`язано усунути виявлені в результаті перевірки порушення вимог земельного законодавства, сплатити шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки комунальної власності площею 0,0219 га, яка прилягає до земельної ділянки за кадастровим 2110100000:63:001:0336 на АДРЕСА_1 (а.с.56-57).
Цього ж дня старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м. Ужгороді Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Дякун Н. В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 53 -1 КУпАП (а.с.58-59).
13.09.2021 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 850,00 гривень (а.с.61-62).
28.12.2021 позивачем складено акт дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки за № 1129-ДК/1110/АП/09/01/-21, яким констатовано, що порушення земельного законодавства ОСОБА_1 не усунуто (а.с.63-65).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року у справі № 308/12620/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено. Провадження у справі в частині скасування похідних правозастосовних актів закрито.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі 308/12620/21, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено. Постанову Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення № 495-ДК/0113По/08/01/-21 від 01.06.2021 скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення (а.с.103-111).

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання
у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Згідно з ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Статтею 211 Земельного кодексу України та ст. 56 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Шкода заподіяна самовільним зайняттям відшкодовується на підставі загальних норм ЦК України.
Відповідно до п.12, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК України, статей 22, 623, 1166, 1172 і 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.
Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Згідно з абз.1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що постановою №745-ДК/0177По/08/01/-21 від 13.09.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, однак така не була оскаржена та в судовому порядку не була скасована, а тому посилання на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №308/12620/21 не заслуговує на увагу, оскільки судом в даній справі не було предметом розгляду постанова від 13.09.2021, а тільки постанова від 01.06.2021.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року у справі №308/12620/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено. Провадження у справі в частині скасування похідних правозастосовних актів закрито.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №308/12620/21, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено. Постанову Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення № 495-ДК/0113По/08/01/-21 від 01.06.2021 скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.
Предметом розгляду в справі №308/12620/21 був протокол про адміністративне правопорушення №495-ДК/0119П/07/01/-21 та постанова про накладення адміністративного стягнення №495-ДК/0113По/08/01/-21, які Восьмим апеляційним судом були визнані такими, що складені без дотримання вимог щодо опису суті правопорушення, не зазначена інформація особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначено відомості необхідні для вирішення справи, тощо.
Суд вказав, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП є помилковими, а тому наявні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Аналізуючи акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту – земельної ділянки від 01.09.2021 за №745-ДК/723/АП/09/01/-21, припис від 01.09.2021 за №745-ДК/0221Пр/03/01/-21, протокол про адміністративне правопорушення від 01.09.2021 за №745-ДК/0176П/07/01/-21 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2021 за №745-ДК/0177По/08/01/-21, апеляційний суд прийшов до висновку, що такі було складено як наслідок перевірки стосовно виконання умов припису від 01.06.2021 за №495-ДК/0135Пр/03/01/-21.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2021 за №745-ДК/0177По/08/01/-21 накладено на ОСОБА_1 новий штраф у розмірі 850 гривень, однак такий слід розцінювати як відповідальність за невиконання умов припису від 01.06.2021 за №495-ДК/0135Пр/03/01/-21 та відповідно за невиконання постанови про накладення адміністративного стягнення №495-ДК/0113По/08/01/-21.
У зв`язку з тим, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі №308/12620/21 скасовано постанову від 01.06.2021 за №495-ДК/0113По/08/01/-21, а постанова про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2021 за №745-ДК/0177По/08/01/-21 є похідною від цієї постанови, то слід констатувати, що таке стягнення в даній справі є неправомірним.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі № 1-135/2018(5846/17) вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
Тобто, судом першої інстанції не враховано, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2021 за №745-ДК/0177По/08/01/-21 була винесена саме у зв`язку за невиконання умов припису від 01.06.2021 за №495-ДК/0113По/08/01/-21.
       Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, без належного дослідження всіх істотних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
       Враховуючи приписи статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати пов`язані з поданням позову слід віднести на рахунок позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами статей 12, 18, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Зубашков Максим, задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2025 року, скасувати та ухвалити в даній справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки – відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: