ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/18196/24
Провадження № 22-ц/820/970/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 ,
 
представник третьої особи Ленчик В.М.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, треті особи Головне управління Державної казначейської служби України, Хмельницька обласна прокуратура про відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У червні 2024 року  ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, треті особи Головне управління Державної казначейської служби України, Хмельницька обласна прокуратура про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, тривалий час, будучи власником та директором приватного підприємства «ЕНЕРГКОМПЛЕКТ» у відповідності до законодавства України займався підприємницькою діяльністю, водночас був директором та фінансовим директором підприємств ПП «Дизайн Буд Сервіс Поділля», ПП «Постач-Сервіс», ТОВ «ПММ», крім того проводив підприємницьку діяльність як приватний підприємець.
З 29 січня 2010 року слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Вуйцих О.В. було порушено кримінальну справу №41/0238 за фактом незаконного заволодіння, службовими особами ВАТ «Завод Пульсар», ПМП «ЮНАР» та ПП « ОСОБА_3 » чужим майном та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.
12 березня 2011 року постановою Хмельницького міськрайонного суду, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2011 року ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід по кримінальній справі №41/0238, та відсторонено від виконання посадових обов`язків, заробітну плату на час відсторонення не виплачували.
07 липня 2011 року позивачу ОСОБА_2 було пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ст. 366 КК України та справу направлено до суду. 
Вироком Хмельницького міськрайоного суду від 05 листопада 2013 року, залишеним у цій частині без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, позивача за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч.1 ст.366 КК України із звільненням, на підставі ч.5 ст.74 КК України від покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч.1 ст.366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування, запобіжний захід залишено без змін.
В подальшому, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року, справа № 2-а-9045/10/2270/3, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому №0005222301/0/8262 та №0005232301/0/8263 від 18 жовтня 2010 року. Апеляційна скарга ДПІ у м. Хмельницькому залишилась без задоволення ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні цих кримінальних правопорушень у суді та вичерпанням можливостей їх отримати та скасовано запобіжний захід.
Ухвалою від 10 січня 2017 року по справі 686/2708/17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Рішеннями Хмельницького міськрайонного суду від 18.05.2017 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 року, частково задоволено позов, стягнуто з рахунку державного бюджету України 300 тис. грн. моральної шкоди.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 року у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування ОСОБА_2 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду у справі № 822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, від 08 листопада 2017 року, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Якою, було відмовлено у відшкодуванні ОСОБА_2 шкоди, завданої йому діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, оскільки досудове розслідування проводило Слідче управління фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області.
01 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого 31 жовтня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом, яким зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16 травня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01 грудня 1994 року.
Постановою від 25 жовтня 2018 року у справі № 2240/3246/18 Хмельницького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2018 року.
Постановою від 11 листопада 2018 року у справі № 2240/3246/18, Сьомого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення від 25 жовтня 2018 року Хмельницького окружного адміністративного суду та визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця від 17 вересня 2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання, постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року. Постановою від 05 грудня 2018 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження. Вимогою від 22 грудня 2018 року державним виконавцем зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист № 822/1816/17 від 31 жовтня 2017 року, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом, протягом десяти робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання.
Постановою прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 14 січня 2019 року відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_2 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.
Постанова від 14 січня 2019 року була предметом розгляду у адміністративній справі 560/489/19 і, як зазначено, в рішеннях суду першої і апеляційної інстанції: в постанові прокуратура, обов`язок щодо визначення відшкодованої шкоди не виконала, тобто визнана такою що не відповідає вимогам закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", а значить є протизаконною. Державна Виконавча Служба двічі оштрафувала прокуратуру за невиконання рішення суду по справі № 822/1816/17, такі дії Державної Виконавчої Служби були предметом розгляду Сьомого апеляційного адміністративного суду, справа № 560/6643/21.
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просив стягнути з держави Україна п`ять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому навмисно прийнятою протизаконною постановою від 14 січня 2019 року прокуратури Хмельницької області «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. 
Суд керувався тим, що ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності держави Україна перед ним за завдані збитки.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права всупереч висновкам щодо застосування норм права які викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду та ЄСПЛ, порушив принцип jura novit curia («суд знає закони»). 
Апелянт зазначає, що по даній справі наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, однак суд першої інстанції не врахував тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань яких він зазнав внаслідок відмови в прийнятті постанови, що є підставою для відшкодування шкоди.
Не встановивши порушення права позивача на судовий захист, на належне відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, суд першої інстанції відмовив у сатисфакції моральної шкоди, що грубо суперечить не тільки чинному законодавству та конституції України але і нормам міжнародного права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Позивачем не доведена протиправна поведінка Міністерства юстиції України, в результаті чого правові підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька обласна прокуратура вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що суперечать дійсним обставинам справи. Позивачем не наведено жодного доказу, що йому завдано моральну шкоду, адже він не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Сам факт скасування постанови прокурора не свідчить про протиправність дій відповідачів та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача поновлені рішеннями судів. Звернення позивача до адміністративних судів з метою зобов`язання органів прокуратури визначити шкоду, спричинену незаконними діями органами досудового розслідування є зловживанням своїми процесуальними правами з боку позивача та стягнення на його користь подвійної суми відповідної компенсації. 
В судове засідання апелянт ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка-повідомлення доставлена до електронного кабінету 01 квітня 2025 року.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.
Представник третьої особи Хмельницька обласна прокуратура Ленчик В.М в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Представник Головного управління Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайоного суду від 05 листопада 2013 року, залишеним у цій частині без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, позивача за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч.1 ст.366 КК України із звільненням, на підставі ч.5 ст.74 КК України від покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч.1 ст.366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування, запобіжний захід залишено без змін.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_4 від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, скасовано запобіжний захід.
Ухвалою від 10 січня 2017 року по справі 686/2708/17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 року у справі №686/2708/17 на користь ОСОБА_2 стягнуто з державного бюджету 300 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийнятті постанови про відшкодування ОСОБА_2 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду у справі № 822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, від 08 листопада 2017 року, якою відмовлено у відшкодуванні ОСОБА_2 шкоди, завданої йому діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, оскільки досудове розслідування проводило Слідче управління фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області.
01 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого 31 жовтня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом, яким зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької області винести постанову про відшкодування заподіяної ОСОБА_2 шкоди. 17 вересня 2018 року, беручи до уваги наявну постанову прокурора від 08 листопада 2017 року вказане виконавче провадження № 56898637 з виконання боржником виконавчого листа № 822/1816/17 виданого 31 жовтня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом, закрито.
Постановою від 25 жовтня 2018 року у справі № 2240/3246/18 Хмельницького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2018 року.
Постановою від 11 листопада 2018 року у справі № 2240/3246/18, Сьомого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення від 25 жовтня 2018 року Хмельницького окружного адміністративного суду, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця від 17 вересня 2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання, постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року. Постановою від 05 грудня 2018 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження. Вимогою від 22 грудня 2018 року державним виконавцем зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист № 822/1816/17 від 31.10.2017, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом, протягом десяти робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання.
Постановою прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 14.01.2019 відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_2 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №560/257/20 постанова прокуратури Хмельницької області від 14 січня 2019 року визнана протиправною та скасована.
31 березня 2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 коп. 
Однак, на підставі рішень судів, а саме, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2017 року у справі № 686/2708/17 на користь  ОСОБА_2  стягнуто з державного бюджету 300 тис. грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2020 у справі №686/1049/18 частково задоволено апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2018 року та постановлене нове судове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь  ОСОБА_2  21324,41 гри. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомога. 
Так, статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі, внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).
У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі, внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.
У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню.
Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17).
Зібрані докази вказують на те, що постановою прокуратури Хмельницької області від 14.01.2019 відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів  ОСОБА_2 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року у справі №560/257/20 постанова прокуратури Хмельницької області від 14 січня 2019 року визнана протиправною та скасована. На виконання зазначеного рішення суду, 31 березня 2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 коп. 
Не погодившись з постановою від 31 березня 2021 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які передбачені пунктом 1 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 року у справі №686/1049/18 частково задоволено позов ОСОБА_2 , стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 21324,41 грн. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомоги. 
За приписами ч.2 статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.
Отже, ОСОБА_2 реалізував своє законне право на відшкодування йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які передбачені пунктом 1 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду». 
Зважаючи на зазначене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 є правильним оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийнятою постановою прокуратури Хмельницької області від 14.01.2019 року про відмову у відшкодуванні заробітку та інших грошових та настанням шкоди. 
Визнання рішеннями судів першої та апеляційної інстанції адміністративних судів у справі №560/489/19 за позовом ОСОБА_2 , постанови прокуратури Хмельницької області від 14.01.2019 року такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не є належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, а моральних страждань внаслідок прийняття такої постанови позивачем доведено не було.
Крім того, чинним законодавством, а саме нормами ЦПК України, передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом звернення до суду, яке позивачем було реалізовано.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності Держави Україна перед ним за завдані збитки, тому позов є необґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, є помилковими.
Наведені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для задоволення позову, а посилання ОСОБА_2 на різну судову практику Верховного Суду у цій категорії справ є безпідставними, оскільки для доведення позову про відшкодування шкоди позивач має довести наявність складових цивільно-правової відповідальності і у кожній конкретній справі процес доказування, а отже і правозастосування буде різним.
З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність правових підстав для задоволення позову.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 червня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк