ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 р. 	Справа № 520/2547/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., по справі № 520/2547/25
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Міністерства освіти і науки України ,                Державного підприємства «Інфоресурс»      третя особа:                  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач-1, МОН України, Міністерство), Державного підприємства «Інфоресурс»  (далі - відповідач-2, ДП «Інфоресурс»), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив: 
- визнати протиправною відмову відповідача-1 викладену в листом №3/9722-24 від 04.12.2024, у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - Електронна база або ЄДЕБО) щодо нього;
- зобов`язати МОН України та Технічного адміністратора ЄДЕБО - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в ЄДЕБО щодо порушення ним, черговості здобуття освіти, визначеної ст. 10 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII  «Про освіту» (далі – Закон № 2145-VIII), а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII  - вказати "Так, не порушує".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії МОН України щодо внесення відомостей до ЄДЕБО про порушення ОСОБА_1 , послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII.
Зобов`язано МОН України внести зміни до даних, що містяться в ЄДЕБО, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної ст. 10 Закону № 2145-VIII, а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII - вказати "Так, не порушує".
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань МОН України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, вважаючи його таким що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просив рішення скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 01.09.2016 зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Згодом, він відрахований 14.07.2017 Отже, протягом часу понад десять місяців ОСОБА_1 здобував систематизовані знання, уміння і практичні навички, способи мислення, професійні, світоглядні і громадянські якості, морально-етичні цінності, інші компетентності за відповідним освітнім рівнем бакалавр. Надалі, 05.09.2022 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Державного біотехнологічного університету. Відтак, вважає, що здобуття освіти позивачем здійснюється в непослідовному порядку. 
Вважає, що Міністерство освіти і науки України не порушувало права і законні інтереси позивача, не вчиняло дій із внесення інформації до ЄДЕБО (суд не встановив цей факт) стосовно позивача та не зобов`язано вчиняти щодо нього дії із внесення в ЄДЕБО інформації.
Крім цього, зазначив, що функції щодо внесення згадуваних вище відомостей щодо здобувачів освіти покладено на суб`єктів освітньої діяльності та їх територіальні відокремлені структурні підрозділи. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування зазначив, що відмова МОН України викладена в листі №3/9722-24 від 04.12.2024 про здобувача освіти за даними ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 , що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII, була протиправною, оскільки ОСОБА_1 , не порушує послідовність здобуття освіти визначеною ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII.
Вважає, що доводи щодо того, що навчання позивача за освітнім рівнем бакалавра до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" протягом 2016-2017 років свідчить про порушення послідовності здобуття ним освіти, оскільки ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачає саме попереднє здобуття освіти, а не навчання протягом одного року.
Відповідачем-2 подано пояснення, в яких зазначено про підтримання апеляційної скарги МОН України.
В обґрунтування зазначив, що ДП «Інфоресурс» не є суб`єктом владних повноважень, тобто не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, не здійснює публічної владні управлінські функції, не надає адміністративні послуги, законами України не передбачено випадків здійснення відповідачем-2 владних повноважень. Відповідач-2 законодавчо не вповноважений владно керувати поведінкою позивача, а останній відповідно не зобов`язаний виконувати вимоги відповідача-2.
Повідомив, що власником ЄДЕБО є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки, а порядок функціонування ЄДЕБО визначено Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за № 1132/32584 (далі – Положення №620), а відповідач-2 лише забезпечує функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному Відповідачем-1. Функції технічного адміністратора ЄДЕБО, передбачені в Положенні, не відносяться до владних повноважень.
Вважає, що формування та видача довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560), не відноситься до компетенції Відповідачів. Вчинення зазначених дій відноситься до компетенції закладів освіти.
Третя особа правом на подання відзиву не скористалась. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
В 2012 році позивач закінчив Державний вищий навчальний заклад «Куп`янський автотранспортний коледж», отримав Атестат про повну загальну середню освіту ХА 43128820 та Диплом молодшого спеціаліста ХА 43485163.
01.09.2016 позивача зараховано до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (104), освітній ступень бакалавр, форма навчання: денна, бюджет, 6.050503 машинобудування, поточний статус навчання відраховано 14.07.2017 із ЗО (картка: 5884857).
28.07.2022 позивача зараховано до Коледжу Вищого навчального закладу «Київський університет ринкових відносин» (1454), ступінь фаховий молодший бакалавра, форма навчання: денна, контракт, 075 маркетинг, поточний статус навчання відраховано 30.06.2023 із ЗО (картка: 10165478).
05.09.2022 позивача зараховано до Державного біотехнологічного університету (6459), ступінь бакалавр, форма навчання: денна, бюджет, 187 Деревообробні та меблеві технології, поточний статус навчання зараховано (картка: 10487781).
З наведеного слідує, що позивач має диплом молодшого спеціаліста відповідно до Закону № 2145-VIII.
Згідно довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО №151121, позивач порушує послідовність здобуття освіти відповідно до ст. 10 Закону № 2145-VIII. 
Відомості про наявність освітнього ступеню бакалавр у вказаній довідці відсутні.
Позивач 02.12.2024 звернувся до МОН України з проханням внести зміни до даних ЄДЕБО щодо відомостей про послідовність здобуття освіти «Так, не порушує», оскільки він здобуває освіту в порядку, визначеному, зокрема, ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII.03.01.2025 від Директората фахової передвищої, вищої освіти МОН України надійшла відповідь - лист №3/9722-24 від 04.12.2024, в якому відповідач вказував, що відповідно до зазначеної норми Закону № 2145-VIII та з метою реалізації п. 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - порядок №560), згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, здійснено розроблення технічного опису та забезпечено доопрацювання відповідно до нього програмного забезпечення ЄДЕБО.
Після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти.
Повторне зарахування на навчання на такий же самий освітній рівень означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, що в термінах визначення послідовності здобуття освіти свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.
Також відповідач зазначав, що згідно з інформацією, яка міститься в ЄДЕБО, ОСОБА_1 01.09.2016 зарахований на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», відрахований 14.07.2017.
05.09.2022 ОСОБА_1 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Державного біотехнологічного університету.
Таким чином, як вважав відповідач, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі зазначено Ні, порушує.
Також відповідач у листі повідомив, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач  звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач не завершив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, його повторне зарахування на навчання за цим же освітньо-кваліфікаційним рівнем (прирівняним до нього) не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної ст. 10 Закону № 2145-VIII. Крім того, вважає, що саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII щодо позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України № 2145-VIII, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Пунктом  62 Порядку № 560, добувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України № 2145-VIII, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5. Здобувачі освіти, які навчаються за державним замовленням у закладах освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС та ДСНС, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти за формою, визначеною у додатку 9, видану закладом освіти із специфічними умовами навчання.
Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2145-VIII, рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Згідно із ч. 2 ст. 10 Закону України № 2145-VIII,  рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Частиною 2 ст. 17 Закону України № 2145-VIII встановлено, що рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Відповідно до  ч. 1-3 ста. 40 Закону України № 2145-VIII, після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Згідно із ч. 1, 2, 3, 4 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII (далі - Закон № 1556-VII), підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень. Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності. Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності. Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності. Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: молодший бакалавр;  бакалавр;  магістр;  доктор філософії/доктор мистецтва.
Згідно із ст. 7 Закону №1556-VII, єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту. 
Аналіз  вищевказаних норм законодавства вказує, що особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми та проходження атестації. Здобуття рівня освіти має підтверджуватися відповідним документом про вищу освіту.
Як вбачається з матеріалів справи,  що відповідно з інформацією в ЄДЕБО позивач здобув наступні рівні освіти: 23.06.2008 здобув свідоцтво про базову загальну середню освіту серія НОМЕР_1 , видане Вільшанською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Дворічанської районної ради Харківської області, що свідчить про здобуття ним рівня базової середньої освіти.
01.06.2012 позивач здобув атестат про повну загальну середню освіту серія НОМЕР_2 , видане Державним вищим навчальним закладом «Куп`янський автотранспортний коледж», що свідчить про здобуття ним рівня повної середньої освіти.
01.06.2012 позивач здобув диплом молодшого спеціаліста серія НОМЕР_3 , видане Державним вищим навчальним закладом «Куп`янський автотранспортний коледж», що свідчить про здобуття ним рівня молодший спеціаліст (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти).
01.09.2016 позивач зарахований на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр до Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", проте 14.07.2017 відрахований із закладу освіти.
05.09.2022 позивач зарахований на навчання до Державного біотехнологічного університету для здобуття освітнього рівня вищої освіти бакалавр (денна форма навчання) за напрямом 187 Деревообробні та меблеві технології.
Колегія суддів зазначає, оскільки позивач не отримав свого часу диплом «бакалавр» вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а тому відсутні перешкоди для його повторного зарахування для навчання за цим рівнем вищої освіти.
Тобто, позивач не завершував навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, не отримував диплома бакалавра, як особа, яка успішно виконала відповідну освітню програму, оскільки відрахування означає, що позивачем не було завершено перший (бакалаврський) рівень вищої освіти як наступний етап (рівень) освіти.
Таким чином, оскільки позивач не завершив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, його повторне зарахування на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної ст. 10 Закону України № 2145-VIII.
Щодо листа Міністерства освіти і науки України № 1/9758-24 від 03.06.2024 колегія суддів зазначає наступне.
03.06.2024 Міністерство освіти і науки України надіслало керівникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, Міністерству оборони України та ДП "Інфоресурс" листа № 1/9758-24 від 03.06.2024, яким роз`яснило особливості правильного формування довідки про здобувача освіти на основі даних ЄДЕБО.
Вищевказаним листом керівників закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, Міністерство оборони України та ДП «Інфоресурс» поінформовано, що з метою реалізації п. 62 Порядку № 560, здійснено доопрацювання програмного забезпечення ЄДЕБО для забезпечення закладам освіти можливості формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку.
У вказаному листі, зокрема, зазначено, що не вважається порушенням послідовності наступне здобуття освіти: 1) здобувача освіти було поновлено на навчання або переведено з іншого закладу освіти (в історії поточного навчання перший статус "Поновлено", "Поновлено (з іншого ЗО)", "Переведено (з іншого ЗО)"), а попереднє навчання (запис про яке у статусі "Відраховано із ЗО") було за таким же рівнем, що й поточне навчання (аналогічно, якщо поточне навчання - за ОПС фахового молодшого бакалавра, а попереднє - за ОКР молодшого спеціаліста, або поточне навчання - за ОС бакалавра (на основі ПЗСО), а попереднє - за ОС магістра (на основі ПЗСО)). При цьому, в записах про попереднє навчання рік початку навчання не менше року початку поточного навчання. Як виключення, рік початку навчання не порівнюється, якщо особу було відраховано до дати початку навчання або з причиною "За невиконання вимог навчального плану та графіка навчального процесу (після зарахування не приступили до занять протягом 10 днів)". Наприклад: здобувач освіти у 2021 році вступив для здобуття ОС бакалавра та був відрахований у 2023 році. У 2024 році повторно вступив (був зарахований) для здобуття ОС бакалавра. У Довідці буде зазначено "Ні, порушує".
Проте, колегія суддів зазначає, що Законом № 2145-VIII та Законом №1556-VII встановлено, що єдиним документом, який підтверджує здобутий особою рівень вищої освіти, є сам документ про вищу освіту, а листи міністерств є службовою кореспонденцією, вони не є нормативно-правовими актами, а  носять лише  роз`яснювальний та інформаційний  характер. 
Щодо способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 8 Закону України №1556-VII, засади функціонування ЄДЕБО визначаються законодавством. Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у ЄДЕБО, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.
Статтею 74 Закону України № 2145-VIII  встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).
Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.
Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про авторське право і суміжні права» та «Про публічні електронні реєстри».
Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.
Згідно із п. 5 розділу І Положення № 620 власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором ДП "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.
Відповідно до  п. 2 розділу III Положення № 620, інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.
Відповідно до  п. 1 розділу IV Положення № 620, розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.
Аналіз вищевикладених норм законодавства вказує, що  власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є МОН України, а технічним адміністратором - ДП «Інфоресурс», що належить до сфери управління МОН України.
Обробка і захист інформації здійснюються в ЄДЕБО відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації, що перебуває у власності держави.
Таким чином, МОН України має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII щодо позивача.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дій МОН України щодо внесення відомостей до ЄДЕБО про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII, та зобов`язання МОН України внести зміни до даних, що містяться в ЄДЕБО, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної  ст. 10 Закону № 2145-VIII, а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII - вказати "Так, не порушує".
Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на викладене вище.  
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з  рішенням Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 5, 7, 242, 311, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року по справі № 520/2547/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк