Справа № 128/5100/24
Провадження № 22-ц/801/1568/2025
Категорія: 37
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року	Справа № 128/5100/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П., 

учасники справи:
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Шевчук Л. П. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У грудні 2024 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2022 року о 16 год 50 хв в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області по вул. Грушевського сталася ДТП з участю автомобіля «Мазда», д. н. з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2022 року (справа №127/5603/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Акцепт (індивідуальна частина) Оферта «Публічна частина» №001 від 14 квітня 2021 року Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.166697 від 24 травня 2021 року. 
Власник пошкодженого автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового від 14 лютого 2022 року та заявою від 03 травня 2022 року. Заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку із чим, на підставі протоколу технічного огляду КТЗ, рахунку № СПМ-К-ДГ2900 від 14 лютого 2022 року, страхового акту №16518/3 від 06 травня 2022 року, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , в розмірі 79972,16 грн., відповідно до платіжного доручення №00076230 від 10 травня 2022 року. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мазда», д. н. з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205937367, а тому ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було сплачено страхове відшкодування в частині ліміту в розмірі 35 185,15 грн (знижка). 
Страхове відшкодування від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» без урахування знижки, становить 39 094,61 грн, що підтверджується довідкою по справі № 16518.
Між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 14 квітня 2023 року, згідно із яким розмір страхового відшкодування, розрахований в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 79 972,16 грн, а узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 39 094,61 грн, який не покриває, суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту.
Отже, сума страхового відшкодування, яку повинен сплатити ОСОБА_1 на користь позивача становить 40 877, 55 грн.
Покликаючись на викладене ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у заявленому позові просило суд стягнути на його користь із відповідача вказаний розмір сплаченого страхового відшкодування та вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року у задоволенні позову було відмовлено.
При розгляді справи місцевим судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Альфа Гарант» відповідно до полісу №205937367 від 17 вересня 2021 року, відповідно до якого ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 130 000 грн. 
ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , на підставі договору АМ № 166697 у розмірі 79 972,16 грн. 
Страховиком відповідача ОСОБА_1 – ТДВ «СК «Альфа Гарант» здійснено відшкодування позивачу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» коштів у розмірі 35 185,15 грн.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до страховика відповідача із вимогою про відшкодування всієї суми коштів та отримав відмову у такій виплаті, внаслідок чого вимушений звернутися з даним позовом до суду та просити стягнути вказані кошти саме з винуватця ДТП, цивільно-правова, відповідальність якого на момент ДТП була застрахована.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року суддів Копаничук С. Г., Голоту Л. О. замінено на суддів Рибчинського В. П., Сопруна В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 липня 2025 року справу призначено до розгляду на 31 липня 2025 року у порядку письмового провадження без виклику сторін. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2025 року суддю Сопруна В. В. замінено на суддю Голоту Л. О.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.
Оскільки автомобіль «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску, експлуатувався в інтенсивному режимі (на момент складання протоколу огляду КТЗ пробіг складав 308 000 км), річний фактичний пробіг автомобіля складав 51 333,3 км, річний нормативний пробіг для даного КТЗ складає 19 500 км, то ТДВ «СК «Альфа Гарант» у відповідності до приписів ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосувало коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, у зв`язку з чим розмір страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ № 205937367 становив 35 185,15 грн.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу від не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2022 року (справа №127/5603/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
У постанові суду зазначено, що 12 лютого 2022 року о 16 год 50 хв в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем «Мазда», д. н. з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (4). 
На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Акцепт (індивідуальна частина) Оферта «Публічна частина» №001 від 14 квітня 2021 року Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.166697 від 24 травня 2021 року (а. с. 5). 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мазда», д. н. з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205937367. Ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 130 000 грн (а. с. 86).
Відповідно до страхового акту Каско № 16518/3 розмір страхового відшкодування власнику «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що трапилась 12 лютого 2022 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було визначено у розмірі 79 972,16 грн (а. с. 13).
Вказана сума страхового відшкодування була виплачена ОСОБА_2 10 травня 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 0076230 (а. с. 14).
14 квітня 2023 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, згідно із яким розмір страхового відшкодування щодо автомобіля д. н. з. НОМЕР_2 , розрахований в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 79 972,16 грн, а узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 39 094,61 грн (а. с. 17-18).
Відповідно до власної довідки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підтвердило зарахування 20 квітня 2023 року від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у розмірі 35 185,15 грн по справі № 16518, договір АМ.166697 (а. с. 15).

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною першою статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові від 4 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Із матеріалів справи встановлено, що після настання страхового випадку ПрАТ «СК «ПЗУ України» сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 79 972,16 грн на ремонт застрахованого автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , а тому відповідно до положень статей 993, 1191 ЦК України та статті 23 Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «ПЗУ України» набуло право вимоги відшкодування сплаченої суми в розмірі 79 972,16 грн у порядку регресу до відповідача, який згідно з постановою суду визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та страховика винної особи.
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, страховик відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 35 185,15 грн на підставі укладеного між ними договору про здійснення страхового відшкодування.
При цьому зі змісту укладеного між страхувальниками договору встановлено, що сторони дійшли згоди про зменшення розміру сум страхових відшкодувань. 
Отже, ПрАТ «СК «ПЗУ України» погодилося із розміром страхового відшкодування, визначеного ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у розмірі 35 185,15 грн.
Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів розрахунку вартості збитків та страхового відшкодування ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». 
Долучений до позовної заяви протокол технічного огляду КТЗ «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , незаповнений та не містить жодних відомостей про наявні пошкодження вказаного автомобіля, до того ж датований 25 жовтня 2024 року, у той час ДТП мала місце 12 лютого 2022 року (а. с.11). 
Окрім того встановлено, що розрахунок розміру збитків та страхового відшкодування власнику автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , позивачем було визначено на підставі рахунку ТОВ «Преміум Моторс» (а. с. 12). Експертиза та оцінка збитків не проводилася.
Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
З огляду на викладене, а також те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування, відповідно до якого ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становив 130 000 грн, що не перевищує розміру визначеного та сплаченого позивачем страхового відшкодування власниці автомобіля «Ауді», д. н. з. НОМЕР_2 , колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         Л. О. Голота

                                                                               В. П. Рибчинський