ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року	Львів	Справа № 380/18831/24 пров. № А/857/32094/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кухтея Р.В., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі №380/18831/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» до Головного управління ДПС у Львівській області(далі-відповідач-1), Державної податкової служби України (далі-відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Москалем Р.М. в м. Львові у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи), дата складення повного тексту судового рішення 04 листопада 2024 року), -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» (далі – ТОВ «Альтбуд ЛВ», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області,(далі – відповідач 1); Державної податкової служби України (далі – відповідач 2) з такими вимогами:
- визнати протиправними та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області №11044506/41390227 від 14.05.2024 року та № 11044507/41390227 від 14.05.2024 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ «Альтбуд ЛВ» податкові накладні № 15 від 09.05.2023 року та № 18 від 10.05.2023 року датою подання їх на реєстрацію.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11044506/41390227 від 14.05.2024, № 11044507/41390227 від 14.05.2024.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» податкові накладні № 15 від 09.05.2023 та № 18 від 10.05.2023 датою їх надходження до ЄРПН.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень. 
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач-1, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що на згідно із аналізом долучених документів на розгляд Комісії позивач не надав розрахункових документів щодо реалізації товару. 
Окрім цього, у додатках до повідомлення відсутні Акти прийому-передачі товару. 
Не надано на розгляду комісії довіреності або інші документи, які надають право особам підписувати долучені до повідомлення документи. 
Платником податку не додано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Наголошує, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач та відповідач-2 не скористалися.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що  Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтбуд ЛВ» зареєстроване як юридична особа 09.06.2017, основним видом діяльності якого є будівництво інших споруд, н.в.і.у. (КВЕД 42.99).
В процесі здійснення господарської діяльності ТОВ «Альтбуд ЛВ» (підрядник) уклало договір підряду № 0805/23 від 09.05.2023 із ТОВ «ТВЦ «Ватра» (замовник). 
Згідно умов цього договору підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника роботи з благоустрою на об`єкті: Торговий центр «Три Слони» (Львівська область, Пустомитівський район, село Зимна Вода, вул. Яворівська, 22), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи. 
Орієнтовна вартість робіт за цим договором (ціна договору) складає 297000 гривень, договірна ціна динамічна та може бути уточнена в міру виконання робіт або здійснення фактичних витрат на виконання робіт підрядником (пункт 3.1 Договору). 
Оплата за виконання робіт проводиться замовником в наступному порядку: 50% від ціни договору протягом 5 робочих днів з моменту погодження сторонами кошторису та підписання цього договору; 50% в день підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (пункт 3.2).
Для забезпечення виконання умов договору підряду № 0805/23 від 09.05.2023 ТОВ «Альтбуд ЛВ» закуповувало матеріали (щебінь, відсів, пісок, плитку тротуарну) у ТОВ «СП-Експо» на підставі договору поставки № 0607/2020 від 06.07.2020, у ТОВ «Гірничовидобувна компанія СДК» на підставі договору поставки № 77 від 01.08.2022, у ТОВ «Рієстра» на підставі договору поставки № Р-ВЗ/325 від 04.01.2022.
09.05.2023 та 10.05.2023 року ТОВ «ТВЦ «Ватра» здійснило авансову оплату на рахунок ТОВ «Альтбуд ЛВ», що підтверджується рахунком № 49 від 09.05.2023, випискою з банківського рахунку, платіжною інструкцією № 1344 від 10.05.2023, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку.
За фактом першої події (авансової оплати) ТОВ «Альтбуд ЛВ» склало податкові накладні №15 від 09.05.2023 та № 18 від 10.05.2023 та скерувало таку на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. 
Документообіг між платником податків та контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних відбувається в електронному вигляді, як це передбачено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Платник податку отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до тексту яких документ (податкові накладні) прийнято, однак реєстрація зазначених податкових накладних зупинена.
В квитанціях зазначено, що реєстрація зазначених податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 42.11 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Позивач скерував до комісії ДПС у Львівській області пояснення до податкових накладних №15 від 09.05.2023 та № 18 від 10.05.2023 та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію якої зупинено.
В письмових поясненнях щодо заблокованої податкової накладної позивач пояснив, що проводить свою господарську діяльність з 09.06.2017, основним видом діяльності якого є будівництво інших споруд, н.в.і.у. (КВЕД 42.99). 
Для здійснення господарської діяльності ТОВ «Альтбуд ЛВ» закуповувало матеріали (щебінь, відсів, пісок, плитку тротуарну) у ТОВ «СП-Експо» на підставі договору поставки № 0607/2020 від 06.07.2020, у ТОВ «Гірничовидобувна компанія СДК» на підставі договору поставки № 77 від 01.08.2022, у ТОВ «Рієстра» на підставі договору поставки № Р-ВЗ/325 від 04.01.2022. 
Для здійснення своєї господарської діяльності орендує приміщення за адресою м. Львів, вул.Конюшинна, 9 згідно з договором № 6/22 від 01.09.2022, орендує спецтехніку для ремонту доріг. 
Пояснило, що ТОВ «Альтбуд ЛВ» (підрядник) уклало договір підряду № 0805/23 від 09.05.2023 із ТОВ «ТВЦ «Ватра» (замовник), на підставі якого отримало авансову оплату, що підтверджується рахунком № 49 від 09.05.2023, випискою з банківського рахунку, платіжною інструкцією № 1344 від 10.05.2023, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку. 
За фактом авансової оплати (перша подія) ТОВ «Альтбуд ЛВ» склало податкові накладні № 15 від 09.05.2023 та № 18 від 10.05.2023.
На підтвердження та реальності операцій за вказаними податковими накладними позивач надав комісії відповідача копії документів у кількості по 34 додатки: Копія Договору підряду №0805/23 від 09.05.23, Копія Додаток 1 до Договору підряду №0805/23 від 09.05.23 Кошторис на виконання робіт з благоустрою, Копія Рахунку на оплату №49 від 09.05.23, Копія Оборотно-сальдової відомості по рахунку 361, Копія виписки банку за 10.05.23, Копія Платіжної інструкції № 1344 від 10.05.23, Копія Договір оренди нежитлових приміщень №6/22 від 01.09.22, Копія Ліцензії на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів та копія додатку до неї з переліком видів робіт № 2013041976 від 13.09.17, копію договорів поставки № 48ДГ-25869/23 від 08.05.2023, №48ПК-4833/23 від 14.02.2023, цивільно-правові договори № 0905-1,   № 0905-2, №0905-3,   № 0905-4 від 09.05.2023 та ін.
Платник податків отримав повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, відповідно до якого платнику податків запропоновано додатково надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме копії первинних документів щодо придбання товарів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, що підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних.
Платник податків надіслав пояснення та додатково надав комісії відповідача копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.
Комісія ГУ ДПС у Львівській області за наслідками розгляду наданих платником податків пояснень та документів прийняла рішення № 11044506/41390227 від 14.05.2024, №11044507/41390227 від 14.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 15 від 09.05.2023 та № 18 від 10.05.2023.
Рішення обґрунтовані тим, що платник податків не надав/частково надав додаткові письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової наладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
ТОВ «Альтбуд ЛВ», вважаючи згадані рішення комісії ДПС у Львівській області протиправними, подало скарги до комісії ДПС України, долучивши до скарг копії підтверджуючих документів.
Комісія ДПС України прийняла рішення № 34623/41390227/2 від 06.06.2024, №34624/41390227/2 від 06.06.2024, відповідно до яких залишила скарги ТОВ «Альтбуд ЛВ» без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. 
Як підставу відмови задовольнити скарги платника податків Комісія зазначила таке: «ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки накладних».
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції покликається на те, що позивачем виконані умови, визначені законом для прийняття рішення щодо реєстрації спірної податкової накладної у ЄРПН.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює  Податковий кодекс України  (далі -  ПК України).
Згідно пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246  (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Порядок № 1246), видно, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог  ПК України  в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту  201.1 статті 201 ПК України  на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом  187.1 статті 187 ПК України  визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом  201.16 статті 201 ПК України  передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми 11 грудня 2019 р. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 1165, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
З пункту 2 Порядку № 1165 вбачається, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; комісія контролюючого органу - комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС; комісія центрального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС; таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з  УКТЗЕД  та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Згідно пункту Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
- загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
- значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:
D= S/T,
де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;
T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;
значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:
P = Pм х 1,4,
де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;
Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.
- Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з  УКТЗЕД  та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 1165).
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку № 1165).
Пунктами 6, 7 Порядку № 1165 встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
За правилами пунктів 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинена реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
В додатку 3 Порядку №1165 затверджено критерії ризиковості здійснення операцій.
Зокрема, пунктом 1 даного Додатку визначено, що відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Оцінюючи надані сторонами докази та доводи, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову ТОВ «Альтбуд ЛВ» з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду № 0805/23 від 09.05.2023 позивач отримав авансову оплату від ТОВ «ТВЦ «Ватра» 09.05.2023 та 10.05.2023. 
За фактом отримання коштів позивач виписав та направив до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №15 від 09.05.2023 та №18 від 10.05.2023.
Реєстрація податкових накладних була зупинена відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, затверджених Порядком №1165, у зв`язку з начебто перевищенням обсягу постачання над залишками придбаного. 
При цьому контролюючий орган не надав жодного конкретного переліку документів, які позивач повинен був подати для підтвердження реальності господарської операції.
Платник податків, діючи добросовісно, подав до контролюючого органу письмові пояснення та первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції, зокрема: договір підряду; рахунок на оплату; платіжні документи; акти виконаних робіт; податкові накладні; банківські виписки; оборотно-сальдову відомість.
Однак, попри подання зазначених документів, ГУ ДПС у Львівській області прийняло рішення №11044506/41390227 та №11044507/41390227 від 14.05.2024 про відмову у реєстрації податкових накладних, формально зазначивши, що документи подані не в повному обсязі, без конкретизації того, які саме документи були відсутні.
У рішенні не зазначено, яких саме документів бракує, не зроблено спроби оцінити надані документи у сукупності, не надано належної мотивації, що свідчить про порушення Порядку №1165.
Повторне звернення платника податків зі скаргами до ДПС України також не дало результату — скарги залишено без задоволення з аналогічним формальним посиланням на «ненадання документів», попри наявність таких документів у матеріалах справи.
Суд вважає, що дії контролюючого органу не відповідають принципам верховенства права, зокрема, принципу правової визначеності, прозорості та обґрунтованості адміністративних актів.
Рішення контролюючих органів носять формальний, шаблонний характер, не містять належного обґрунтування та не відповідають вимогам Порядку №1165.
На переконання суду, надані платником податків документи є взаємоузгодженими за змістом, відповідають обсягам господарських операцій, а також підтверджують реальність здійсненої операції та відповідність її виду діяльності підприємства. 
Жодних протиріч між поданими документами суд не встановив.
Вищевказані первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу статей  198,  201 ПК України, частини другої  статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Колегія суддів вважає, що подані позивачем документи у повній мірі підтверджували реальність здійснення господарської операції, а тому у комісії були відсутні підстави для відмови позивачу у реєстрації спірних ПН в ЄРПН.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність станом на час прийняття оспорюваного рішення правової обґрунтованості та об`єктивності застосування механізму державного регулювання в частині визначення критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не вказано, чіткого переліку документів які пропонуються надати позивачу, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.
Отже, з аналізу даних норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку документів які пропонуються надати платнику податків. 
Вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення зазначення чіткого переліку документів, які необхідно надати, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину що пункт 1 Критеріїв ризикованості платника податку та Критерії ризикованості здійснення операцій містять кілька підстав для встановлення ризикованості платника податку. Проте, податковий орган не вказав конкретних підстав, за яких визначив позивача таким, що відповідає Критеріям ризикованості платника податку.
Податковий орган не спростував доводи позивача стосовно реальності господарської операції, по яким зупинена реєстрація податкової накладної. Наявність чи відсутність розбіжностей щодо виконання позивачем умов договору, податковому органу відповідно до вимог  ПК України  слід з`ясовувати при проведенні документальної чи іншої податкової перевірки, а не під час вирішення питання про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 16.02.2023р. у справі № 380/7648/22 зазначив, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Доказів проведення контролюючим органом відповідної перевірки не надано суду.
В пунктах 19, 20 Порядку № 1246 зазначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Тобто, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, як зобов`язати податковий орган зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв`язку з чим наявна обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб, передбачений законами та  Конституцією України. 
В квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано чіткого переліку документів, які були б достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. 
У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. 
Позивач дотримав вимоги чинного законодавства щодо складення та реєстрації податкових накладних, надав податковому органу пояснення та всі наявні первинні документи стосовно підтвердження наведеної в податковій накладній інформації.
Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постановах Верховного Суду у справах № 822/1817/18 від 23.10.2018р., № 819/330/18 від 10.04.2020р., № 826/6528/18 від 18.09.2019р., № 815/2985/18 від 22.07.2019р.
Частиною п`ятою  статті 242 КАС України  встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також в пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відносно доводів апеляційної скарги з покликанням на дискреційність повноважень контролюючого органу при прийнятті рішення про реєстрацію ПН/РК, а також, що зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС повторно розглянути питання щодо реєстрації ПН, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Відповідно до  статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. 
Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). 
В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.
Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. 
Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Водночас, суб`єкт владних повноважень за даних, конкретних фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.
Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в ЄРПН ПН/РК, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.
Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкової накладної немає, відтак є достатні підстави для прийняття рішення про реєстрацію такої.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. 
Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені апелянтами обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Згідно частин першої - четвертої  статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої  статті 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі  статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 380/18831/24- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	В. В. Ніколін