ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 серпня 2025 року | Справа №2а/0470/12544/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття звіту Дніпропетровської міської ради про виконання судового рішення в адміністративній справі №2а/0470/12544/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, відповідача 2: Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, відповідача 3: Дніпропетровської міської ради, відповідача 4: Управління Держкомзему у м.Дніпропетровську треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                            ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала зазначена справа.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року, з урахуванням ухвали від 12.11.2018 року, адміністративний позов було задоволено частково.    Визнано нечинним рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 16.12.1994 року № 977 в частині встановлення розміру земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1 в розмірі 257 кв.м. та АДРЕСА_2 в розмірі 267 кв.м. Визнано нечинним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.1998 року № 343 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0613 га по АДРЕСА_2 (п. 82 додатку до Рішення від 19.02.1998 року № 343). Зобов`язано Дніпропетровську міську раду внести зміни до п. 1 Додатку до Рішення від 31.03.2004 року № 47/16, визначивши площу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , що передається у приватну власність ОСОБА_1 , у розмірі 697 кв.м.
В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року апеляційну скаргу       Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2011 р. у справі № 2а/0470/12544/11 було повернуто заявнику.
Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року у справі №2а/0470/12544/11 набрала законної сили 17.05.2017 року.
Ухвалою від 12.11.2018 року      виправлено описки у всьому тексті постанови суду від 08.12.2011р. по справі № 2а/0470/12544/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача 1: Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, Відповідача 2: Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Відповідача 3: Дніпропетровської міської ради, Відповідача 4: Управління Держкомзему у м.Дніпропетровську, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,    про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, зазначивши вірний та правильний номер рішення Дніпропетровської міської ради від 31.03.2004 -    № 47/16, замість - № 47/17.
Ухвалою від 22.07.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №2а/0470/12544/11 задоволено та зобов`язано Дніпропетровську міську раду, протягом 30 днів з моменту отримання копії ухвали, подати звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року у справі №2а/0470/12544/11.
15.08.2025 року до суду від Дніпропетровської міської ради надійшов звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року у справі №2а/0470/12544/11.
Звіт обґрунтований тим, що згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до частин 1, 4, 6 ст. 79-1 Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно із частиною першою статті 118 Кодексу громадянин заінтересований у приватизації земельної ділянки, у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності подає до органу місцевого самоврядування заяву та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється ним без надання дозволу на її розроблення.
В інших випадках частинами 6-10 ст. 118 Кодексу передбачено прийняття рішення органом місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Кодексу (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення від 31.03.2004 № 47/16) земельна ділянка — це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Частинами 1, 2 ст. 118 Кодексу (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення від 31.03.2004 № 47/16) встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні подає заяву до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. В інших випадках частинами 6-10 ст. 118 Кодексу передбачено прийняття рішення міською радою про передачу у власність земельної ділянки на підставі проекту відведення земельної ділянки.
Згідно з вищезазначеними вимогами законодавства, у земельної ділянки повинна бути площа, певне місце розташування, установлені межі, кадастровий номер, що неможливо здійснити без розроблення документації із землеустрою, на підставі якої міською радою приймається рішення про передачу земельної ділянки у власність.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 у справі № 2а/0470/12544/11 зобов`язано Дніпровську міську раду внести зміни до п. 1 додатку 1 до рішення від 31.03.2004 № 47/16, визначивши площу земельної ділянки у розмірі 697 кв. м, однак відсутність розробленої технічної документації із землеустрою на ділянку площею 697 кв. м ускладнює її виконання.
Дніпропетровська міська рада вказує, що видом зазначеної документації із землеустрою повинен бути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому що на підставі постанови суду виникла нова земельна ділянка, з новою площею, а також у неї передбачаються і нові межі (земельна ділянка з такими даними не була у користуванні).
Таким чином, відсутність нової технічної документації є об`єктивною причиною, що унеможливлює внесення змін у рішення ради.
Відтак, задля виконання рішення суду ОСОБА_1 слід виконати положення ст. 118 Кодексу і надати до міської ради документацію із землеустрою для її затвердження і внесення змін до п. 1 додатку 1 рішення міської ради від 31.03.2004 № 47/16.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Дніпропетровська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.
Так, листом від 07.08.2025 № 3/7-270 департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до міського голови за дорученням на підготовку проекту рішення міської ради щодо постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 у справі № 2а/0470/12544/11.
На підставі викладеного, просить прийняти звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 у справі № 2а/0470/12544/11.
21.08.2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на звіт відповідача, в яких позивач зазначає, що за поданим звітом про виконання судового рішення не вбачається жодної обставини про дійсне та реальне виконання судового рішення.
Натомість Дніпровська міська рада в поданому звіту повідомила виключно про начебто перешкоди, які нібито існують у виконанні судового рішення. 
Єдине на що спромоглась Дніпровська міська рада - це повідомити про наявність клопотання про підготовку проекту рішення щодо постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11.
Вказує, що не зрозумілим є також посилання Дніпровської міської ради на положення Земельного кодексу України в частині процедури безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам України та необхідності ОСОБА_1 для виконання судового рішення надати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Зауважує, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11, якою визнано не чинним рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровськ від 16.12.1994 р. № 977 в частині встановлення розміру земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 613 кв.м.; за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 257 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 в розмірі 267 кв.м.; визнано не чинним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.1998 р. № 343, в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0613 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (п. 82 додатку до рішення від 19.02.1998 р. № 343) та зобов`язано Дніпропетровську міську раду внести зміни до п. 1 додатку до рішення Дніпропетровської міської ради від 31.03.2004 р. № 47/16, визначивши площу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що передається у приватну власність ОСОБА_1 у розмірі 697 кв.м.
Вказує, що судовим рішенням не визначено та не ухвалено обов`язок ОСОБА_1 виконати та пройти процедуру відведення земельної ділянки, жодного положення про вчинення таких дій судове рішення не містить.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11 визначено саме обов`язок Дніпровської міської ради вчинити конкретно визначені дії, а не організувати для ОСОБА_1 процес приватизації земельної ділянки.
Зазначає, що у випадку якщо Дніпровській міській раді не зрозуміло зміст ухваленого судового рішення, остання в порядку визначено ст. 254 КАС України могла та може звернутися до суду за роз`ясненням змісту ухваленого судового рішення.
Також зазначає, що посилання Дніпровської міської ради на необхідність розроблення ОСОБА_1 документації із землеустрою спрямоване не на реальне виконання судового рішення, а на затягування процесу його виконання.
Крім того, необхідність розроблення ОСОБА_1 документації із землеустрою - більше виглядає як умова для виконання судового рішення, а не обов`язок відповідача його виконати.
Відповідно до ч. 7 ст. 117 Земельного кодексу України, розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється відповідно до отриманого дозволу на розроблення такої документації, в даному випадку дозвіл має надати саме Дніпровська міська рада.
Так, в поданому звіті відсутнє рішення Дніпровської міської ради про надання дозволу (відповідній фізичній або юридичній особі) на розроблення проекту земелеустрою.
Тому позивач вважає, що посилання на дану обставину, як об`єктивну, яка унеможливлює виконання судового рішення - є необґрунтованим та безпідставним.
Розглянувши питання про виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11 не виконана в повному обсязі, доказів не надано.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, гарантує право особи на виконання судового рішення, винесеного на її користь, протягом розумного строку.
Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 382-3 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 у справі № 2а/0470/12544/11 зобов`язано Дніпропетровську міську раду внести зміни до п. 1 Додатку до Рішення від 31.03.2004 року № 47/16, визначивши площу земельної ділянки за адресою вул. Рибінська, 9а у м. Дніпропетровську, що передається у приватну власність ОСОБА_1 , у розмірі 697 кв.м.
У звіті Дніпровська міська рада зазначила, що не може виконати постанову через відсутність розробленої технічної документації на ділянку площею 697 кв.м.
Проте, 21.08.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення, в яких позивач вказує, що рада не виконала рішення, а лише повідомила про нібито існуючі перешкоди. Позивач зазначає, що судове рішення покладає обов`язок внести зміни саме на міську раду, а не на неї. Позивач вважає, що вимога надати проєкт землеустрою є спробою затягнути процес, оскільки для його розробки необхідний дозвіл від міської ради, який так і не був наданий. 
Дослідивши звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11 та заперечення на звіт, суд приходить до висновку про відсутність доказів повного виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11, а відтак суд відмовляє у прийнятті поданого звіту.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. В подальшому, воєнний стан продовжено Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від: 14 березня 2022 року № 133/2022, 18 квітня 2022року № 259/2022; 17 травня 2022 року № 341/2022, 12 серпня 2022 року № 573/2022, 07 листопада 2022 року № 757/2022, 06 лютого 2023 року № 58/2023, 01 травня 2023 року № 254/2023, 26 липня 2023 року № 451/2023, 06.11.2023 року № 734/2023, 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 №469/202, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 15.04.2025 року № 235/2025, від 14.07.2025 року № 478/2025 до 05 листопада 2025 року.
Отже, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року та продовженням його до 05.11.2025 року, з урахуванням рекомендацій Ради суддів України стосовно роботи судів в умовах воєнного стану щодо виваженого підходу до питань, пов`язаних з встановленням різного роду строків, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання звіту про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11 - протягом    шістдесяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
                                                            ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про прийняття звіту Дніпропетровської міської ради про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11 - відмовити.
Встановити Дніпропетровській міській раді новий строк для надання звіту про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11.
Зобов`язати Дніпропетровську міську раду подати звіт до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 року по справі № 2а/0470/12544/11    у строк, що не перевищує шісдесяти днів з дня отримання даної ухвали.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства.

          Суддя                                                                                              В.В. Кальник