П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/5550/24	

Суддя першої інстанції: Гордієнко Т.О.
 Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м.Миколаїв
 Повний текст судового рішення складений 13.09.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А.,  Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій неправомірними, скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2024 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі – ТОВ) «Альянс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання неправомірними дії щодо неналежного опрацювання даних інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, що призвело до некоректного обліку платежів в інтегрованій картці платника податків товариства та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання в сумі 127022,51грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Миколаївській, за наслідками проведення камеральної перевірки, прийняло податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 127022,51грн. за порушення підприємством вимог п.57.1 ст.57 ПК України, а саме правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання (податок на прибуток за перше півріччя 2019 року, три квартали 2019 року). На думку позивача, зазначене рішення контролюючого органу є протиправним, оскільки  товариство сплачувало податок на прибуток в установлені законом строки, а саме: податкова декларація з податку на прибуток підприємства за перше півріччя 2019 подана 07.08.2019, граничний строк сплати – 19.08.2019, фактична сплата – 19.08.2019; податкова декларація з податку на прибуток підприємства за три квартали 2019 подана 05.11.2019, граничний строк сплати – 19.11.2019, фактична сплата – 19.11.2019; податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2021 подана 28.02.2022, граничний строк сплати – 01.08.2022, фактична сплата – 28.02.2022. Разом з тим, позивач вказує, що до складу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 включено нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню від 20.07.2018. При цьому, підприємство зазначає, що оскаржував вказане рішення в судовому порядку (справа №1440/2279/18), про що повідомляв ДПС повідомленням про відкриття касаційного провадження та просив опрацювати інформацію в ІКП щодо виключення з обліку донарахованих сум. Однак, як пояснює товариство, відповідач не здійснив заходів щодо внесення інформації до картки платника податку, що призвело до некоректного обліку платежів та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання частково на суму 103013,51грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги зазначив, що податок на прибуток за І півріччя 2019 року, ІІІ квартал 2019 року та за 2021 рік сплачено позивачем до настання граничних строків її сплати, а тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення, як несплата узгодженої суми грошового зобов`язання, на підставі чого дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення на суму 103013,51грн. підлягає скасуванню. Разом з тим, стосовно штрафної санкції, в сумі 24009грн., яка нарахована за несвоєчасну сплату заборгованості по податковому повідомленню-рішенню від 20.07.2018 про нарахування податку на прибуток у сумі 240090грн., суд першої інстанції зазначив, що в день прийняття постанови судом апеляційної інстанції у справі №1440/2279/18 від 11.06.2019 (у даній справі оскаржувалось податкове повідомлення-рішення від 20.07.2018), грошове зобов`язання стало узгодженим, на підставі чого у позивача виник обов`язок його сплатити до 21.06.2019 (в 10-ти денний строк відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України). Оскільки, відповідач зарахував сплату заборгованості по податковому повідомленню-рішенню від 20.07.2018 - 14.08.2019, тому нарахування штрафних санкції в сумі 24009грн. (в розмірі 10% при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання) та спірне податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 в цій частині є правомірним.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та відмовити у задоволенні  позовних вимог в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що згідно р.2 п.1 «Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому, кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Разом з тим, апелянт посилаючись на положення п.87.9 ст.87 ПК України (у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків), вказує, що надані копії платіжних доручень про підтвердження своєчасності сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з податку на прибуток по податковим деклараціям за 1 півріччя 2019 року, три квартали 2019, 2021 рік проведені по ІКП відповідно до «Порядку» окремими обліковими операціями в хронологічному порядку та зараховані згідно з черговістю в погашення боргу. При цьому, інформація щодо обліку нарахованих та сплачених сум по ТОВ «Альянс» міститься в електронному кабінеті підприємства, де платник податку має можливість самостійно проаналізувати нарахування, сплату податку на прибуток до бюджету, історію виникнення податкового боргу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І, п.75.1 ст.75 розділу II ПК України, у порядку визначеному п.76.2 ст.76 розділу II Кодексу, проведено камеральну перевірку ТОВ «Альянс» щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства ТОВ «Альянс» (код ЄДРПОУ 32741433), за результатами якої складено акт перевірки від 26.03.2024 №4962/14-29-04-11-08/32741433/а.с.11-12/
Камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем п.57.1 ст.57 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток, який сплачують інші підприємства, за: перше півріччя 2019, три квартали 2019, 2021 рік, а також несвоєчасну сплату донарахованої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток по податковому повідомленню-рішенню (форма «Р») №59111401 від 20.07.2018, яке поновлено в ІКП, згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі №1440/2279/18 (апеляційну скаргу ГУ ДПС у Миколаївській області задоволено та відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Альянс» про визнання противоправним та скасуванням ППР №59111401 від 20.07.2018) та відповідно стало узгодженим.
На підставі акту камеральної перевірки, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108про застосування до ТОВ «Альянс» штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 127022,51грн. /а.с.19/
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Частиною 2   ст.19 Конституції України   визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
За змістом п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75.1 ст.75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Миколаївській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Альянс» щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства ТОВ «Альянс» (код ЄДРПОУ 32741433), за результатами якої складено акт перевірки від 26.03.2024 №4962/14-29-04-11-08/32741433.
Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору.
За приписами п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Так, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штраф у розмірі 10% (1270225,05грн.) за несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 127022,51грн.
При цьому, з акту перевірки вбачається, що сума, яка, на думку податкового органу, позивачем несвоєчасно була сплачена виникла, в частині порушення термінів сплати з податку на прибуток підприємства відповідно до податкових декларації за:
перше півріччя 2019 подана 07.08.2019, граничний строк сплати – 19.08.2019, фактична сплата – 12.11.2019, сума сплаченого податкового боргу – (240090грн., 312484,99грн.), кількість днів прострочення – 85; 
податкова декларація з податку на прибуток підприємства за три квартали 2019 подана 05.11.2019, граничний строк сплати – 19.11.2019, фактична сплата – 27.12.2019, сума сплаченого податкового боргу – 252462,49грн.,  кількість днів прострочення – 38; 
податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2021 подана 28.02.2022, граничний строк сплати – 01.08.2022, фактична сплата – 04.03.2024, сума сплаченого податкового боргу – 225097,61грн., кількість днів прострочення – 581.
В свою чергу, позивач наголошує, що товариство сплачувало податок на прибуток в установлені законом строки. 
Пунктом 87.9 ст.87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.131.2 ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Згідно розділу 2 п.1 «Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом МФУ від 12.01.2021 №5 (в період з 07.04.2016 по 12.01.2021 - «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом МФУ 07.04.2016 №422) облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Відповідно до розділу VI підрозділу 1 п.2 «Порядку» у разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених податковими органами (органи державної виконавчої служби, органами Казначейства) заходів щодо стягнення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску), простроченої заборгованості, зараховуються в рахунок погашення такого боргу (заборгованості) згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.
Так, відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за перше півріччя 2019 від 07.08.2019 сума податку становить 868492грн. (рядок 19). /а.с.94-95/
Граничний термін сплати – 19.08.2019.
Згідно ІКП за 2019 рік, податок в розмірі 868492грн. сплачено 14.08.2019 платіжним дорученням №1684. 19.08.2019 сплачується 315917,01грн. частково на оплату податку, а сума 552574,99грн. переходить в заборгованість. /а.с.98 з.б., 99 з.б./
Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за три квартали 2019 від 18.10.2019 сума податку становить 371580грн. (рядок 19). /а.с.96-97/
Граничний термін сплати – 19.11.2019.
Згідно ІКП за 2019 рік, податок в розмірі 371580грн. сплачено 12.11.2019 платіжним дорученням №2976. 19.11.2019 в картці відображається борг в сумі 252462,49грн., однак не відображено будь-яких погашень зобов`язань на різницю сплати 119117,51грн. (371580грн.-252462,49грн.) /а.с.100/
Відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік сума податку становить 816602грн. (рядок 19). /а.с.92-93/
Граничний термін сплати – 01.08.2022.          
Згідно ІКП за 2022 рік податок в сумі 816602грн. сплачено 28.02.2022 платіжним дорученням №903. /а.с.75/
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Альянс» сплачено податок на прибуток за перше півріччя 2019, три квартали 2019 та за 2021 рік до настання граничних строків його сплати, що свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, визначених п.124.1 ст.124 ПК України, а тому  податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №0/11032/041108 в частині нарахування штрафу в розмірі 103013,51грн. є протиправним.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В свою чергу, не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого ч.2 ст.77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийнято обґрунтовано, добросовісно та розсудливо), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року залишити без змін. 
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Миколаївській області.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук    О.В. Яковлєв