ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/388/25
Провадження № 22-ц/820/1398/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/388/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Пилипцем Антоном Юрійовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, в складі судді Карплюка О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

встановив:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
В січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсним договір №6832 купівлі-продажу транспортного засобу «Nissan», модель «Roque», 2015 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , укладений 17 серпня 2024 року між ПП «Леон Поділля» та ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з вказаною постановою суду відповідач 11 липня 2924 року о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Свободи, 6/1а в м. Хмельницькому, здійснюючи поворот ліворуч, в порушення п.п. 2.3 «б», 101 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не впевнився в безпечності, при зміні напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Jeep», д.н.з. НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 06 листопада 2024 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме, майнової шкоди в розмірі 402706 грн та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. На підставі договору купівлі-продажу №6832 від 17 серпня 2024 року, укладеного у ПП «Леон Поділля», позивач відчужив належний йому транспортний засіб «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , для ОСОБА_3 . Вважає, що спірний правочин був спрямований на перехід права власності на зазначене майно до невістки продавця (відповідачі у справі) з метою приховання цього майна при вирішенні майбутнього спору про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року позов задоволено. 
Рішення суду мотивоване тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу спрямований на перехід права власності на зазначене майно до невістки продавця ОСОБА_3 з метою приховання цього майна при вирішенні майбутнього спору про відшкодування майнової шкоди.
      
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, також судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Суд не врахував, що на момент укладення 17 серпня 2024 року договору купівлі-продажу транспортного засобу «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 ,  №6832 у відповідача ОСОБА_1 не виникло та наразі відсутнє зобов`язання у примусовому відшкодуванні шкоди позивачу, оскільки відсутнє остаточне судове рішення у справі №686/29979/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Укладений договір купівлі-продажу не був направлений на уникнення або унеможливлення у майбутньому виконати судове рішення про відшкодування завданої шкоди, оскільки у відповідача є інші джерела доходів, з яких може бути стягнуто борг. У справі також відсутні докази, що спірний договір купівлі-продажу має ознаки фраудаторного. Також зазначив, що проданий транспортний засіб «Nissan» був пошкоджений, а тому позивачем не доведено, що його наявність задовольнила б вимоги позивача, оскільки ринкова вартість транспортного засобу перевищує розмір завданих збитків. 

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 16 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Пилипець А.Ю., позивач ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_3 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року у справі №686/19851/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з вказаною постановою суду ОСОБА_1 11 липня 2924 року о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Nissan», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Свободи, 6/1а в м. Хмельницькому, здійснюючи поворот ліворуч, в порушення п.п. 2.3 «б», 101 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не впевнився в безпечності, при зміні напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Jeep», номерний знак НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
              Згідно з висновком судового експерта Соломахи В.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 03 жовтня 2024 року №065/24 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Jeep» 2,4і185 НР, реєстраційний номер: (VIN: НОМЕР_4 ) внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи його пошкодження, зазначені в Актах огляду транспортного засобу від 27 вересня 2024 року, складає в сумі 605295 грн 46 коп., а його ринкова вартість на день огляду становила 52589 грн 22 коп.
              16 серпня 2024 року між ПП «Леон-Поділля» (комісіонер) та ОСОБА_1 (комітент) укладено договір комісії, згідно з яким комісіонер зобов`язується за дорученням комітента продати транспортний засіб марки «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 .
              17 серпня 2024 року між ПП «Леон-Поділля» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу «Nissan Rogue» державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_3 придбала автомобіль за 20000 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
            Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до статі 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього  певну грошову суму.
Згідно з частиною 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Однією із основоположних засад цивільного судочинства  є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю з повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які  могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками  цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частини 1 та частини 5 статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.
Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним  є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України (постанова Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №646/3972/16-ц зазначила, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина 3 статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.
Фраудаторний правочин – це вчинення боржником правочинів, спрямованих на зменшення його майна з метою приховати його від звернення стягнення кредиторів.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі №755/17944/18 зроблено висновок, що договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника)».
Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.
Як встановлено судом, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року у справі №686/19851/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з вказаною постановою суду відповідач 11 липня 2924 року о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Свободи, 6/1а в м. Хмельницькому, здійснюючи поворот ліворуч, в порушення п.п. 2.3 «б», 101 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не впевнився в безпечності, при зміні напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Jeep», д.н.з. НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
В листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
На підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2024 року №6832 відповідач відчужив транспортний засіб «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , для ОСОБА_3 .
Встановлені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про умисел обох сторін правочину приховати справжні наміри учасників правочину, а саме виведення рухомого майна з власності відповідача з метою уникнення можливого виконання зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Колегія суддів вважає на те, що внаслідок укладення спірного договору купівлі-продажу суттєво зменшився обсяг майнових прав ОСОБА_1 , що в свою чергу впливає і на можливість належного та повного відшкодування шкоди. 
Такі дії є очевидно недобросовісними, зводяться до зловживання правом та не можуть залишатися поза реакцією суду.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 травня 2022 року у справі №711/3724/21, від 08 вересня 2021 року у справі №200/823/19, від 22 березня 2023 року у справі №712/4755/21.
Посилання апеляційної скарги на те, що у відповідача є інші джерела доходів, з яких може бути стягнуто борг, колегія суддів до уваги не бере, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що після відчуження транспортного засобу у відповідача наявні на рахунках кошти або інше рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого можна було б в майбутньому виконати рішення суду.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про фіктивність укладеного договору купівлі-продажу від 17 серпня 2024 року, оскільки наведений правочин не направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а спрямований на фіктивний перехід права власності на транспортний засіб з метою приховання цього майна від можливого звернення стягнення у рахунок виконання рішення суду про відшкодування шкоди.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає. 

Судові витрати
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Пилипцем Антоном Юрійовичем, залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 червня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко