УХВАЛА
07 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 753/9759/24
провадження № 61-9305ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Сьома київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Сьома київська державна нотаріальна контора, у якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 квартири                АДРЕСА_1 .
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на                       1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 93,59 кв.м, житловою площею 52,38 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 5 911, 71 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , що діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року залишено без змін.
19 липня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах, викладених у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 752/1334/14-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 640/11441/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 712/6574/16-ц, від 15 квітня 2019 року у справі № 335/6544/14-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 755/10283/16-ц, від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 712/13789/18, від 19 березня 2020 року у справі № 471/497/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 755/21188/15-ц, від 04 червня 2020 року у справі № 522/7758/14-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 703/2670/18, від 28 грудня 2020 року у справі № 345/2962/14, від 27 січня 2021 року у справі № 211/134/17 - ц, від 31 березня 2021 року у справі № 725/2577/17, від 02 червня 2021 року у справі № 372/4004/15, від 14 квітня 2021 року у справі № 521/2-3752/11, від 21 липня 2021 року у справі № 386/917/19, від 03 листопада 2021 року у справі № 644/9569/18, від 22 грудня 2021 року у справі № 348/512/17, від 14 квітня 2022 року у справі № 753/23614/18, від 14 грудня 2022 року у справі № 712/13789/18, від 18 травня 2023 року у справі № 753/8333/20, від 13 вересня 2023 року у справі № 755/21821/21, від 02 жовтня 2024 року у справі № 596/291/21, від 31 жовтня 2024 року у справі № 753/14640/23, від 27 червня 2024 року у справі № 369/8960/19, від 16 квітня 2025 року у справі № 332/534/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того вказує, що суд ухвалив рішення без залучення до розгляду справи неповнолітньої ОСОБА_3 .                    А також вказує, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження.
Клопотання аргументовано тим, що зупинення дії оскаржуваних рішень є необхідним для забезпечення дотримання майнових прав заявника та уникнення необхідності подальшого відновлення таких прав. 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що воно є необґрунтованим. Необхідності зупинення дії судових рішень заявником не доведено.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Сьома київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності.
Витребувати з Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/9759/24.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 січня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження відмовити.
Роз`яснити іншим учасникам справи № 753/9759/24 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 серпня 2025 року. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                            Є. В. Синельников
                                                                                                   О. М. Осіян
                                                                                                   В. В. Шипович