КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року                                                                                                          місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 2-2957/11
номер провадження: 22-ц/824/6310/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у складі судді Юзькової О.Л., у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконуючий обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (місто Київ) Лапанашвілі Петро Юрійович, боржник: ОСОБА_2 , на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Київ) Лапанашвілі Петра Юрійовича та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Дарницький ВДВС) Лапанашвілі П.Ю. та зобов`язати вчинити дії, заінтересовані особи: виконуючий обов`язки начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю., боржник: ОСОБА_2 . 
Скарга мотивована тим, що 27 листопада 2012 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №2-2957/11 ухвалено рішення, яке набрало законної сили 21 січня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») заборгованості за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26 березня 2008 року в розмірі 405 646 грн 72 коп., а також судовий збір в розмірі                   1 700 грн 00 коп. та 120 грн 00 коп. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 407 466 грн 72 коп. Вказував, що 28 березня 2023 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк») було укладено договір №GL3N022019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого АТ «Мегабанк» відступило йому право вимоги від ОСОБА_2 грошових коштів, право на одержання яких належить АТ «Мегабанк».
Зазначав, що він набув право вимоги від ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №1в01-п/2008 від 26 березня 2008 року, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року у справі №2-2957/11 задоволено його заяву та замінено сторону у виконавчому провадженні. 
Вказував, що наразі у Дарницькому ВДВС на виконанні перебуває виконавчий лист №2-2957/11 (АСВП: НОМЕР_1), виданий Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 407 466 грн 72 коп. 
Зазначав, що боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує. Водночас, на думку скаржника, державний виконавець належним чином не вживає всіх заходів для примусового виконання рішення суду. У зв`язку з цим він звернувся до Дарницького ВДВС з клопотанням, в якому просив викликати боржника для надання пояснень за фактом невиконання судового рішення та невиконання законних вимог виконавця; попередити боржника про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду; притягнути боржника до адміністративної відповідальності за ст.188-13 КУпАП за невиконання вимоги державного виконавця, а саме, ненадання державному виконавцю декларації про доходи та майно; звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України; перевірити майновий стан боржника щодо наявності у боржника рухомого майна, коштів, цінних паперів, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної та творчої діяльності, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника; перевірити чи перебуває боржник у шлюбі, якщо так то перевірити майновий стан чоловіка боржника, у разі наявності майна (доходів) у чоловіка боржника, звернутись до суду з поданням про визначення частки майна (доходів) боржника у майні (доходах), яким вона володіє спільно з чоловіком та звернути стягнення на майно (доходи); отримати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника. 
Проте державним виконавцем зазначене клопотання проігнороване, що слугувало підставою звернення із даною скаргою до суду.
З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив:
визнати бездіяльність в.о. начальника Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (місто Київ) Лапанашвілі П.Ю. протиправною щодо не розгляду та ненадання відповіді на його клопотання;
зобов`язати в.о. начальника Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (місто Київ) Лапанашвілі П.Ю. розглянути клопотання ОСОБА_1 та надати відповідь на його клопотання від 09 листопада 2024 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, щосуд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби з клопотанням. Разом з тим, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1  підписав клопотання КЕП та надіслав на офіційну електронну пошту Дарницького ВДВС, що підтверджується скріншотом з поштової скриньки ОСОБА_1 , з якої він направляв дане клопотання, який є електронним доказом. Проте суд не взяв цей доказ до уваги.
Вказує, що в.о. начальника Дарницького ВДВС не спростував, що ОСОБА_1 не звертався до суду із даним клопотанням. Наголошує, що з виконавчим провадженням можна ознайомитись через ідентифікатор доступу в автоматизованій системі виконавчого провадження (далі - АСВП), до якої виконавець вносить всю інформацію про проведені виконавчі дії та серед іншого, заяви сторін виконавчого провадження. Зазначає, що його клопотання надійшло до  Дарницького ВДВС, яке зареєстроване в АСВП, що можливо перевірити, зайшовши через ідентифікатор доступу в АСВП, який міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконуючий обов`язки начальника Дарницького ВДВС та  боржник ОСОБА_2 не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання, призначене на 10 червня 2025 року на 11 год 15 хв., завчасно, в установленому законом порядку, проте у судове засідання вони не з`явились, причину неявки суду не повідомили.
Так, ОСОБА_1 , Дарницький ВДВС , а також представник ОСОБА_2 - адвокат Кулик В.Б., кожний окремо, отримали судову повістку про виклик до суду через  систему «Електроний суд» 21 травня 2025 року, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку (пункт 1); день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (пункт 2); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що учасники справи повідомлені судом апеляційної інстанції про розгляд справи належним чином.
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.
Із матеріалів справи та судових рішень, які містяться  в Єдиному державному реєстрі судових рішень, до яких відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають повний доступ, вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року у справі № 2-2957/11, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2012 року у цивільній справі №2-2957/11 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, АТ «Мегабанк» на ОСОБА_1 .
Цими судовими рішеннями у справі № 2-2957/11 встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2012 року у справі            № 2-2957/11 позов ПАТ «Мегабанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 1в01-п/2008 від                         26 березня 2008 року в розмірі 405 646 грн 72 коп., а також судовий збір у розмірі 1700 грн 00 коп. та 120 грн 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що разом становить 407 466 грн 72 коп. У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Мегабанк» відмовлено.
На виконання вказаного рішення суду від 27 листопада 2012 року, судом першої інстанції було видано виконавчий лист №2-2957/11 від 24 січня 2013 року. 
03 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Дарницького ВДВС                    Шпаком О.І. було відкрито виконавче провадження (далі - ВП) № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №2-2957/11 від 24 січня 2013 року.
28 березня 2023 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено договір № GL3N022019 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1в01-п/2008, укладеним 26 березня 2008 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги та даними реєстру боржників, що є додатком №1 до договору            № GL3N022019 про відступлення прав вимоги.
Тому вказані обстави не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС Шпака О.І. від 18 грудня 2023 року в межах ВП НОМЕР_2, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року про заміну  сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-2957/11 від 24 січня 2013 року, замінено стягувача на                    ОСОБА_1 . 
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що 09 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького ВДВС з клопотанням про зобов`язання вчинити дії. Однак доказів направлення зазначеного клопотання до Дарницького ВДВС матеріали справи не містять. Тому суд дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, оскільки відсутні докази порушених прав або свобод стягувача ОСОБА_1 .
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна з таких підстав.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно зі ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; виготовлення документів виконавчого провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження; реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження тощо.
Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Положення).
Положенням визначено, що АСВП - це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
Згідно з пунктом 3 розділу І Положення, реєстраторами системи між інших є відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців; відповідальні особи приватних виконавців; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення встановлено, що виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.
Згідно з пунктом 3 розділу ІV Положення, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.
Відповідно до пункту  4 розділу ІV Положення, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою АСВП. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в автоматизованій системі виконавчого провадження забороняється.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу VІ Положення, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації системи у мережі Інтернет на своєму офіційному вебсайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених вебоглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних.
З метою забезпечення доступу до інформації системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного вебсайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.
Отже, виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до АСВП, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження.
Оскільки за приписами Закону України «Про виконавче провадження» та Положення АСВП забезпечується централізоване зберігання документів виконавчого провадження, а також надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження та виготовлення документів виконавчого провадження, вказане дає підстави для висновку, що інформація, внесена до АСВП виконавцем у межах конкретного виконавчого провадження щодо проведених дій на примусове виконання виконавчого документа, є офіційною та може бути використана в спорі стороною, яка є учасником виконавчого провадження, з посиланням на наявні в АСВП дані, в процесі оскарження нею дій чи бездіяльності державного виконавця з приводу вжиття/невжиття виконавцем ефективних, своєчасних і в повному обсязі заходів щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення компетентного органу.
Такий висновок щодо використання судами даних АСВП як офіційної інформації, викладений у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2023 року у справі № 2-6510/11 (провадження № 61-2537св23).
Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У відповідності до ч.ч. 1,3 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
У скарзі ОСОБА_1 зазначав, що він звернувся до Дарницького ВДВС з клопотанням, в якому просив викликати боржника для надання пояснень за фактом невиконання судового рішення та невиконання законних вимог виконавця; попередити боржника про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду; притягнути боржника до адміністративної відповідальності за ст.188-13 КУпАП за невиконання вимоги державного виконавця, а саме ненадання державному виконавцю декларації про доходи та майно; звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України; перевірити майновий стан боржника щодо наявності у боржника рухомого майна, коштів, цінних паперів, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної та творчої діяльності, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника; перевірити чи перебуває боржник у шлюбі, якщо так то перевірити майновий стан чоловіка боржника, у разі наявності майна (доходів) у чоловіка боржника, звернутись до суду з поданням про визначення частки майна (доходів) боржника у майні (доходах), яким вона володіє спільно з чоловіком та звернути стягнення на майно (доходи); отримати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника. 
На підтвердження доводів скарги  ОСОБА_1 надав копію клопотання від                 09 листопада 2024 року, в якому вказано, що воно підписане за допомогою КЕП (а.с.5-6), та його примірник, роздрукований у вигляді знімку з екрану із системи АСВП (а.с.11). 
Такий паперовий знімок з екрану із системи АСВП по своїй природі є посиланням на електронний доказ, який має бути досліджений судом.
Апеляційний суд, використовуючи наявні у справі унікальні ідентифікатори доступу,  дослідив інформацію про виконавче провадження НОМЕР_2, яка міститься в АСВП, й встановив, що 09 листопада 2024 року  ОСОБА_1 через електронний інтерфейс звернувся до Дарницького ВДВС з указаним вище клопотанням. Примірник цього клопотання безпосередньо міститься в АСВП щодо ВП НОМЕР_2. 
Однак суд першої інстанції, у порушення вимог ст.264 ЦПК України, наведеного вище не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 не довів факт направлення 09 листопада 2024 року до Дарницького ВДВС клопотання про зобов`язання вчинити дії. 
Відповідно до п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 42/158/17 (провадження № К/9901/24644/18) зроблено висновок про те, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Пунктом 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5, визначено, що начальник відділу: очолює відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу відділу, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником головного територіального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності відділу; забезпечує виконання відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів головного територіального управління юстиції, доручень начальника головного територіального управління юстиції; вносить пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника відділу, державних виконавців та інших працівників відділу; організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; забезпечує і контролює дотримання працівниками відділу виконавської та трудової дисципліни; організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян; виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; розподіляє обов`язки між працівниками відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій; розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; за наявності підстав відповідно до вимог законодавства погоджує заяви державних виконавців про виплату винагороди; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.
Матеріали АСВП про виконавче провадження НОМЕР_2не містять даних, що  в.о. начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю. надав відповідь на вказане вище клопотання ОСОБА_1 від 09 листопада 2024 року.
Отже враховуючи, що клопотання стягувача ОСОБА_1 від 09 листопада 2024 року, яке адресоване в.о. начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю., було фактично доставлене до Дарницького ВДВС, однак відповіді на дане клопотання заявнику не надано, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності в.о. начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю. щодо ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_1 від 09 листопада 2024 року та, як наслідок, зобов`язання в.о. начальника Дарницького ВДВС надати відповідь на це клопотання.
Подібні висновки щодо вирішення скарги на бездіяльність державного виконавця у вигляді ненадання відповіді на звернення сторони виконавчого провадження викладено у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 332/1242/15-ц (провадження № 61-921св17), від 09 липня 2020 року у справі № 363/2359/19 (провадження                   № 61-7354св20), від 28 вересня 2023 року у справі № 824/202/2018 (провадження              № 61-1602ав23) та від 20 грудня 2023 року у справі № 760/21285/21 (провадження          № 61-6704св23).
Разом з тим, колегія суддів вважає, що  скарга ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності в.о. начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю. щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1   від 09 листопада 2024 року та зобов`язання в.о. начальника Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю. розглянути це клопотання, не підлягає задоволенню з таких підстав. 
З матеріалів АСВП слідує, що головним державним виконавцем  в межах ВП НОМЕР_2 вчинено низьку виконавчих дій, а саме: постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС Шпак О.І. від 18 грудня 2023 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС Шпак О.І. від 11 вересня 2024 року змінено (доповнені) реєстраційні дані; постановою заступника начальника відділу Дарницького ВДВС Лапанашвілі П.Ю. від 19 вересня 2024 року накладено арешт на кошти боржника.
Також в матеріалах АСВП містяться дані про виклики боржника до Дарницького ВДВС, про отримання відомостей від фіскальних органів та банківських установ щодо активів боржника тощо. 
Крім того, 11 квітня 2025 року до Дарницького ВДВС надійшло ще одне клопотання ОСОБА_1 від 10 квітня 2025 року з проханням вчинити інші виконавчі дії. 
Наведені вище обставини свідчать про те, що головним державним виконавцем Дарницького ВДВС були вжиті заходи в межах ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-2957/11 від 24 січня 2013 року, в тому числі ті, про які просив ОСОБА_1 у своєму клопотанні від 09 листопада 2024 року. 
Таким чином у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для беззаперечного встановлення факту протиправної бездіяльності Дарницького ВДВС щодо не розгляду клопотання скаржника від 09 листопада 2024 року, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зобов`язання в.о. начальника Дарницького ВДВС розглянути це клопотання ОСОБА_1 . 
Інший по суті висновок суперечитиме загальним принципам доказування у цивільній справі, згідно з яким доказування та, відповідно, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.12, 81 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення скарги, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення скарги  ОСОБА_1 з наведених вище підстав.
Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову. 
Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконуючий обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Лапанашвілі Петро Юрійович, боржник ОСОБА_2 , на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Лапанашвілі Петра Юрійовича та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Лапанашвілі Петра Юрійовича щодо ненадання відповіді на клопотання ОСОБА_1 від 09 листопада 2024 року  протиправною.
Зобов`язати начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) надати відповідь на клопотання ОСОБА_1 від 09 листопада 2024 року.
У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий
 
Судді: