ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/7421/25
Номер провадження: 33/819/144/25
Головуючий у першій інстанції Рябцева М.С.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2025 року                                                  м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Середюку М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Василинюка Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Крім того з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 05 травня 2015 року об 11:35 год. за адресою: м.Херсон, вул.І.Кулика 29, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Суд кваліфікував вказані дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Василинюк В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що працівники поліції не мали законних підстав зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Повідомлена ними причина зупинки транспортного засобу, а саме перетин подвійної суцільної смуги, не відповідає дійсності, оскільки в дійсності розмітка була відсутньою.
Крім того, висновок працівників поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння є помилковим, оскільки відповідні ознаки пов`язані із реакцією ОСОБА_1 на обстріл, що відбувався під час його спілкування з працівниками поліції та оформлення ними матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно за відсутність страхового полісу.
Натомість працівники поліції запропонували йому пройти огляд у наркодиспансері, де і були гучніше всього чутні вибухи. У зв`язку із цим ОСОБА_1 відмовився проїхати саме в цей район, через загрозу життю. Однак не дивлячись на це працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Також, на думку захисника, працівники поліції не дотрималися безпосередності збирання доказів, а протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням норм чинного законодавства.
Крім того, під час винесення постанови суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо поважності причин відмови проїхати до медичного закладу та не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи у сукупності.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце дату та час апеляційного розгляду, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення на номер телефону, зазначений ним у заяві про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС сповіщення.
Адвокат Василинюк В.В. належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. 05 серпня 2025 року від адвоката Василинюка В.В. надійшла заява в якій захисник просив розгляд справи провести без його участі. Зазначив, що позиція щодо поданої скарги узгоджена з ОСОБА_1 , просив задовольнити апеляційну скаргу.
Враховуючи, що всі учасники апеляційного провадження належним чином повідомлені про апеляційний розгляд, з огляду на позицію захисника, який маючи всі можливості щодо захисту Москальова Д.О., просив здійснити розгляд справи за його відсутності та підтримав позицію захисту, що викладена в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження. 

Мотиви суду
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №702664 від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 05 травня 2025 року об 11:35 год. в м.Херсон по вул.І.Кулика, 29, керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Суд першої інстанції, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП прийшов до висновку, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком місцевого суду. 
Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вказаного обов`язку положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність.
Положення ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, передбачають адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи зі змісту вказаної норми, для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення необхідно довести факт керування особою транспортним засобом, а також факт відмови такої особи, у якої виявлено ознаки сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння.
Як вже зазначалося, вирішення питань передбачених ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, здійснюється судом на підставі оцінки доказів, за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №702664 від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 05 травня 2025 року об 11:35 год. в м.Херсон по вул.І.Кулика, 29, керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
-направлення на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 травня 2025 року відповідно до якого, у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 , ознак сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову обличчя, його направлено до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги», ХОР лабораторії наркологічного центру для відповідно огляду;
-довідку Інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Яни Трикоз від 06 травня 2025 року відповідно до якої, згідно даних з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 , отримав (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 17 серпня 2019 року;
-відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, а також реєстратора патрульного автомобіля, на яких зафіксовано зупинку працівниками поліції транспортного засобу DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Також на відеозаписах зафіксовано, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме перетинання суцільної лінії. При цьому в ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили останньому про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме очі, які не реагують на світло. Внаслідок виявлення ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції двічі запропонували ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. У зв`язку із відмовою від огляду стосовно ОСОБА_1 було оформлено матеріали про адміністративне правопорушення, в ході оформлення матеріалів, працівники поліції роз`яснили йому права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також на відеозаписі зафіксовано процес розгляду працівником поліції матеріалів про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, зокрема перетинання суцільної лінії розмітки та керування транспортним засобом без страхового полісу.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, місцевий суд надав належну оцінку вказаним доказам та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність скоєння 05 травня 2025 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, адже вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими.
Посилання захисника на те, що долучені до матеріалів справи докази отримані працівниками поліції без дотримання принципу безпосередності збирання доказів, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зі змісту матеріалів провадження вбачається, що відповідні докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, направлення водія на огляд, відеозаписи, працівниками отримано та оформлено безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу за участю ОСОБА_1 . Відповідні обставини в повній мірі зафіксовані відеозаписами, що є безперервними та дозволяють в повній мірі відтворити обставини оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Крім того, вбачається, що вказані докази в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки фактичні дані, що містяться в наявних письмових матеріалах та відеозаписах підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. Зазначені докази здобуті з дотриманням вимог процесуального законодавства та відповідних підзаконних нормативно-правових актів, що встановлюють порядок направлення водіїв транспортних засобів на огляд на стан сп`яніння, а також порядок проведення такого огляду.
Так, протокол про адміністративне правопорушення, складено та підписано уповноваженою особою та його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зазначений протокол підписано ОСОБА_1 та в ньому відсутні будь-які зауваження останнього щодо повноти та змісту зазначеної в протоколі інформації.
Посилання захисника на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права, спростовується змістом протоколу відповідно до якого ОСОБА_1 власним підписом засвідчив, що йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Крім того відповідні обставини зафіксовані на відеозасписах. Зокрема ОСОБА_1 було двічі роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП під час розгляду працівником поліції справи про адміністративне правопорушення щодо перетинання ОСОБА_1 суцільної лінії розмітки і керування транспортним засобом без полісу страхування, а також під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП..
Також допустимими є і відеозаписи, що долучені до протоколу, оскільки вбачається, що відеозаписи здійснені із використанням технічних засобів, що передбачені Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», вони містять в собі інформацію про час та місце відеозйомки, а також номери відповідних відеореєстраторів. Крім того, долучений до справи відеозапис в повній мірі відповідає критерію належності, оскільки записані на відеозаписі події в повній мірі відповідають обставинам, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Зазначені докази в повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписами  з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, відповідно до яких зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначена обставина стороною захисту не заперечується.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного, апеляційний суд до уваги не приймає.
Так, статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для зупинки працівником поліції транспортного засобу, а саме: 
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
В даному випадку зі змісту відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу під його керування – порушення Правил дорожнього руху, що з огляду на п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» є належною підставою для зупинки транспортного засобу.
Зазначена обставина також підтверджується змістом відеозапису, згідно з яким працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а також винесли стосовно нього постанову щодо порушення ним правил дорожнього руху. 
Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не наводив жодних заперечень щодо тверджень працівників поліції про порушення ним Правил дорожнього руху та розгляду справи про адміністративне правопорушення із вказаного приводу.
Що стосується наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відмови його від огляду на стан сп`яніння то слід зазначити наступне.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015  огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння є:
-наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
-почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Зазначеним нормативним актом не визначено спеціального порядку виявлення у водіїв ознак сп`яніння. Встановлення наявності чи відсутності таких ознак у водія віднесено до дискреційних повноважень працівників поліції, які визначають їх самостійно за візуальними зовнішніми ознаками водія чи поведінкою водія.
Зі змісту наявного в матеріалах провадження відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що працівниками поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Крім того, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що працівниками поліції також виявлено у ОСОБА_1 блідість шкірного покриву обличчя, а також тремтіння пальців рук.
Твердження захисника про те, що відповідні ознаки є наслідком знервованого стану ОСОБА_1 через перебування під обстрілами в ході спілкування з працівниками поліції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини спростовуються змістом відеозапису.
Так, на відеозаписі не зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції територія міста зазнавала обстрілів. На відеозаписі не зафіксовано, звуків вибухів. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не вказував та не звертав увагу щодо наявності у нього ознак стресу від безпекової ситуації в місті чи обстрілів.
За наведеного, апеляційний суд відкидає доводи захисника щодо знервованого стану ОСОБА_1 та розцінює їх як обраний спосіб захисту.
Таким чином, з огляду на виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції обґрунтовано та правомірно вимагали у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. 
Факт  відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на яких зафіксовано як працівники поліції двічі пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Поруч із цим, ОСОБА_1 двічі чітко та однозначно заявив, що відмовляється. Свою відмову ОСОБА_1 обґрунтував тим, що «просто відмовляється». 
Зміст зазначених відеозаписів в повній мірі узгоджується з наявними в матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та направленням водія на огляд до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння, які свідчать, що працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. 
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння через те, що місцезнаходження медичного закладу до якого йому пропонували проїхати працівники поліції зазнавало обстрілів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не підтверджено жодними доказами.
Так, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 свою відмову від огляду на стан сп`яніння працівникам поліції не пояснив та зазначив, що «просто відмовляється». Крім того, на відеозаписі не зафіксовано жодних відомостей про те, що станом на час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції місто Херсон зазнавало обстрілів. Зокрема про це не зазначали, ні працівники поліції, ні ОСОБА_1 , ні інші особи, що були присутні на місці зупинки транспортного засобу. 
Посилання захисника на те, що суд під час розгляду справи не врахував позицію ОСОБА_1 щодо наявності обстрілів та безпекової ситуації, спростовуються змістом постанови, відповідно до якої, суд першої інстанції врахував зазначені пояснення ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, захисником в апеляційній скарзі не наведено жодних об`єктивних даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Попри доводи апеляційної скарги захисника, наявні в матеріалах провадження докази є належними та допустимими і в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Вирішуючи питання про дотримання судом першої інстанції вимог ст.33 КУпАП під час визначення виду та міри стягнення слід зазначити наступне.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Діяння передбачені ст.130 КУпАП є найбільш тяжкими порушеннями у сфері безпеки дорожнього руху, через те, що пов`язане із можливим настанням значних суспільно небезпечних наслідків для суспільства, як то шкода життю та здоров`ю громадян внаслідок ДТП, скоєних водіями в стані сп`яніння. 
Тому адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП втратило значення дрібного делікту, а вид і міра адміністративного стягнення за скоєння такого правопорушення постійно посилюються.
Частиною першою статті 130 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, що наведене в диспозиції цієї статті для водіїв передбачене безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вирішуючи питання щодо визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції вірно врахував обставини, що передбачені ст.33 КУпАП та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Враховуючи викладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Василинюка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О.І.Коровайко