П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/11304/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Крапівницька Н. Л.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   

18 серпня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-Будінвест" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до направлення на перевірку від 10.07.2024 службовими особами відповідача 18.07.2024 на автодорозі М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, 286 км.+274 м., проведено перевірку транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки CARNEHL НОМЕР_2 , який належить – ТОВ «Компанія-Будінвест», за кермом транспортного засобу перебував водій – ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складений Акт № АР0836805 від 18.0.2024, яким зафіксоване порушення статті 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні", а саме, здійснено перевезення вантажу без оформлення документів на вантаж, на момент проведення перевірки, водій не надав документи, а саме ТТН або інший визначений законодавством документ на вантаж.
У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону, а саме: товарно-транспортної накладної (далі -ТТН) або іншого визначеного законодавством документом на вантаж.
Водій транспортного засобу в акті перевірки зазначив: « 17.07.2024 загрузився і обламався в кар`єрі, виїхав без накладної 18.07.2024». Копію отримав.
В подальшому, в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 22.07.2024 направлено ТОВ «Компанія-Будінвест»   повідомлення про розгляд справи, який відбудеться 08.08.2024. Згідно трекінгу «Укрпошта», відправлення отримано 25.07.2024.
08.08.2024 відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від № ПШ037228 від 08.08.2024, якою накладений штраф в розмірі 17000 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Позивач вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду для її скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III).
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-III).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч. 17 ст. 6 Закону № 2344-III).
Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
- дата і місце складання;
- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
- пункти завантаження і розвантаження.
Тобто, законодавством прямо передбачений обов`язок вантажовідправника при оформленні товарно-транспортної накладної зазначати необхідну інформацію. Водночас обов`язок автомобільного перевізника щодо оформлення товарно-транспортної накладної, або здійснення контролю за правильністю оформлення вантажовідправником всіх відомостей, внесених до товарно-транспортної накладної, законодавством не передбачено.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку № 1567).
Аналіз наведених положень вказує на те, що водій повинен мати і пред`являти перевіряючим документи, на підставі яких виконує вантажне перевезення, зокрема, товарно-транспортну накладну.
Відсутність у водія під час перевезення вантажів передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.
Отже, як слідує з матеріалів справи, склад порушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності, полягав у здійсненні перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної.
В Акті перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за № АР 036805 від 18.07.2024 казано, що на момент проведення перевірки 18.07.2024, у водія була відсутня товарно-транспортна накладна документація.
При цьому, як слідує з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, водій ОСОБА_1 для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, товарно-транспортна накладну на вантаж від 16.07.2024, роздруківка даних роботи тахографа.
Водій транспортного засобу в акті перевірки зазначив: « 17.07.2024 загрузився і обламався в кар`єрі виїхав без накладної 18.07.2024».
В матеріалах справи наявне письмове пояснення водія ОСОБА_1 , згідно якого останній вказує, що 16.07.2024 він виконував перевезення вантажу за маршрутом: Вінницька область, Калинівський район, с. Іванів, вул. Заводська, 1 (ТОВ «Іванівський кар`єр» ) – м. Вінниця, вул. Зулінського. Після завантаження каміння бутового, в кількості 15,260 т. транспортний засіб марки MAN НОМЕР_1 з напівпричіпом  марки CARNEHL НОМЕР_2 пройшов зважування на вагах ТОВ «Іванівський кар`єр». По завершенню зважування водію позивача було надано ТТН № 62121 від 16.07.2024 на камінь бутовий у кількості 15,260 т.
Вказав, що після зважування у автомобіля зламалась хрестовина карданного валу, а тому, водій залишився на території ТОВ «Іванівський кар`єр»  для здійснення ремонтних робіт автомобіля.
Лише 18.07.2024 водій (позивача) ОСОБА_1 виїхав з ТОВ «Іванівський кар`єр»,  та по дорозі до місця відвантаження, був зупинений представниками Державної служби України з безпеки на транспорті.
Вказав, що на запит пред`явити документи, водій пред`явив водійське посвідчення, техогляд, страховий поліс, техталони та ТТН від 16.07.2024 № 62121, згідно якої, він здійснював перевезення вантажу.
Крім того, в матеріалах справи наявний Акт від 18.07.2024, підписаний директором та головним механіком ТОВ «Іванівський кар`єр», з якого слідує, що водій автотранспортного засобу ТОВ «Компанія-Будінвест», ОСОБА_1 з 16.07.2024 по 17.07.2024 здійснював ремонт карданного валу автомобіля марки MAN НОМЕР_1 на території ТОВ «Іванівський кар`єр».
Обставини вказані вище, знайшли своє відображення в Акті перевірки, водій зазначив: « 17.07.2024 загрузився і обламався в кар`єрі виїхав без накладної 18.07.2024».
На момент проведення рейдової перевірки водієм ОСОБА_1 було надано для огляду товарно-транспортну накладну від 16.07.2024. Даний факт не заперечується відповідачем.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що проведення рейдової перевірки мало місце 18.07.2024, натомість, надана товарно-транспортна накладна на вантаж містить дату 16.07.2024, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, на момент проведення перевірки, водієм ТОВ «Компанія-будінвест» була надана ТТН.
Водночас, Закон № 2344 покладає обов`язок із заповнення ТТН та зазначення необхідних відомостей на вантажовідправника, яким позивач не являється, а відповідальність перевізника на підставі норм ст. 60 Закону № 2344 настає лише у випадку здійснення перевезень за відсутності ТТН.
Проте,  відповідачем не було враховано як належний документ пред`явлену товарно-транспортну накладну з огляду на невідповідність дати виписаної ТТН даті перевірці. І такі обставини визнано відповідачем як здійснення перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної на момент проведення перевірки.
Тобто, на переконання колегії суддів відповідальність перевізника за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі норм статті 60 Закону № 2344-III настає лише у випадку здійснення перевезень за відсутності товарно-транспортної накладної, а не за неспівпадіння дати її виписки.
Суд зауважує, що положення статті 48 Закону № 2344-III передбачають відповідальність перевізника за перевезення вантажів за умови відсутності на момент проведення перевірки товарно-транспортної накладної. Тобто, достатньою і такою, що ґрунтується на Законі № 2344-III підставою для відповідальності перевізника є фізичне не існування у його водія, на момент проведення перевірки, такого документу як товарно-транспортна накладна.
До того ж суд звертає увагу на те, що у товарно-транспортній накладній № 61212 від 16.07.2024, зазначено інші обов`язкові її реквізити, що дають можливість у повній мірі ідентифікувати суб`єктів транспортного процесу, вантаж та транспортний засіб, яким здійснювалося перевезення.
Більше того, відповідачем не встановлено невідповідність вантажу, що перевозився позивачем під час проведення перевірки, із тим, що зазначений в ТТН від 16.07.2024.
За таких обставин, суд вважає безпідставними висновки відповідача, викладені в акті перевірки  від 18.07.2024 та в оскаржуваній постанові № ПШ037228 від 08.08.2024, про порушення позивачем положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» через відсутність на момент перевірки належним чином товарно-транспортної накладної, адже така була пред`явлена, а тому  не може бути кваліфіковано як відсутність товарно-транспортної накладної на момент проведення перевірки.
Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  оскаржувана постанова від № ПШ037228 від 08.08.2024 про застосування до ТОВ «Компанія-Будінвест» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн є протиправною, та  підлягає скасуванню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Моніч Б.С.