ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року 
м. Київ

справа № 320/8244/23
адміністративне провадження № К/990/50071/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року (суддя Марич Є.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року (судді: Безименна Н.В. (головуючий), Бєлова Л.В., Кучма А.Ю.) у справі № 320/8244/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Аштон» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,
У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Аштон» (далі - позивач, ТОВ «ТД Аштон») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач-1, контролюючий орган, ГУ ДПС у Київській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (відповідач-2, ГУ ДКСУ у Київській області) про (з урахуванням змін) стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі               35  905  223,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.08.2021           № 9240030740 за липень 2021 року.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідна заява ТОВ «ТД Аштон» про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за декларацією з ПДВ за липень 2021 року внесена до Реєстру заяв про повернення позивачу суми бюджетного відшкодування, а дані про узгодженість з 20.09.2021 заявленої суми бюджетного відшкодування повинні були відобразитись у такому Реєстрі після виконання судового рішення в автоматичному режимі, з урахуванням наявності рішення суду у справі № 320/13278/21 (яке набрало законної сили).
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року, адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Аштон» (змінене найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віталіті ТДА»; місцезнаходження: 09200, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Незалежності, буд.22, код ЄДРПОУ 42221189) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 35 905  223,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.08.2021 № 9240030740 за липень 2021 року.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що (з урахуванням наявності рішення суду у  справі № 320/13278/21, яке набрало законної сили) оскільки по закінченню граничного строку проведення камеральної перевірки поданої позивачем декларації рішення про проведення документальної перевірки контролюючим органом прийнято не було, то сума бюджетного відшкодування, що заявлена у податковій звітності ТОВ «ТД Аштон» з ПДВ за липень 2021 року є узгодженою та право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість є підтвердженим.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ГУ ДПС у Київській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 320/8244/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТД Аштон» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «ТД Аштон» (змінене найменування - ТОВ «Віталіті ТДА») зареєстрований як юридична особа з кодом ЄДРПОУ 42221189, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
19.08.2021 позивачем було подано до ГУ ДПС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2021 року, у рядку 20.1 цієї декларації задекларовано до бюджетного відшкодування суму ПДВ у розмірі 35  905 223,00 грн.
У зв`язку з відмовою ГУ ДПС у Київській області у прийнятті вказаної податкової декларації, позивач оскаржив таку відмову в судовому порядку та рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 у справі № 320/13278/21 адміністративний позов ТОВ «ТД Аштон» до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Київській області про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 викладеного у формі листа від 25.08.2021 № 30906/6/10-36-18-13. Визнано такою, що подана у день її фактичного отримання ГУ ДПС у Київській області, а саме 19.08.2021, податкову звітність ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740. Зобов`язано ГУ ДПС у Київській області прийняти податкову звітність ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 днем її фактичного отримання - 19.08.2021. Зобов`язано ГУ ДПС у Київській області вилучити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію щодо надіслання ТОВ «ТД Аштон» повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, викладеного у формі листа від 25.08.2021 № 30906/6/10-36-18-13.
За результатами апеляційного оскарження вказаного рішення постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2022 в задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області відмовлено, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 залишено без змін. Судове рішення у справі № 320/13278/21 набрало законної сили 12.10.2022.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, пункти 3, 4 частини четвертої статті 328, пункт 1 частини другої статті 353  Кодексу адміністративного судочинства України.
У доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій того, що 27.04.2023 було виконання судового рішення (у справі № 320/13278/21) шляхом реєстрації податкової звітності (декларації з ПДВ) днем фактичного фактичного її отримання - 19.08.2021, а 28.04.2023 - проведення камеральної перевірки податкової звітності, складення довідки № 8166/10-36-04-05/42221189, в якій встановлено наявність підстав для проведення документальної перевірки. Контролюючий орган звертає увагу, що 18.05.2023 було складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки № 9719/10-36-07-05/42221189 та прийнято (29.06.2023) відповідні податкові повідомлення-рішення за № 113920705, яким зменшено від`ємне значення з ПДВ у розмірі 6 499  070,00 грн, № 113930705, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 35 905  223,00 грн та застосовані штрафні санкції у розмірі 8 976  306,00 грн.
Крім того, відповідач звертає увагу, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не було враховано існування у позивача податкового боргу у розмірі 11 204  596,00 грн з ПДВ, який існував станом на момент розгляду справи, а також існування неоскаржених та нескасованих податкових повідомлень-рішень, якими зменшено спірну суму бюджетного відшкодування.
Також, відповідач зазначає, що передбачений положеннями пункту 76.3 статті76 Податкового кодексу України строк проведення камеральної перевірки має розпочинатися із моменту фактичного подання, а відтак і прийняття, контролюючим органом відповідної звітності, що також не було враховано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень.
8. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в яких вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
8.1. ГУ ДКСУ у Київській області надіслало відзив на касаційну скаргу у якому, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 320/8244/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТД Аштон» у повному обсязі.
9. Касаційний розгляд справи проведено в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
10. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
11. Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального права та дотримання норм процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) бюджетне  відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Згідно з положеннями пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200 ПК України).
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з положеннями пунктів 200.8-200.11 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. У строк, передбачений  абзацом першим  пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних  податкової декларації  або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання  податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому  підпунктом 78.1.8  пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
При цьому, відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка  податкової декларації  або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених  статтею 102  цього Кодексу.
Також, згідно з положеннями підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:   платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у  розділі V  цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно з положеннями пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:
а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;
б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у  податковій декларації  або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;
г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;
ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені  пунктом 200.13  цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).
Суд зазначає, що з аналізу вказаних положень (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податкового законодавства бюджетне відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість відбувається за встановленою процедурою та передбачає виконання і дотримання як платником податків так і контролюючим органом певних вимог.
Так, за положеннями пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Таке відшкодування відбувається на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки (камеральної, чи у разі необхідності та у межах вказаних вимог - документальної (пункт 200.11 статті 200 ПК України)) відповідного платника податків.
У строк, передбачений  абзацом першим  пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних  податкової декларації  або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). При цьому, відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка  податкової декларації  або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. 
У справі, що розглядається, задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ТД Аштон» про (з урахуванням змін) стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 35  905  223,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.08.2021 № 9240030740 за липень 2021 року, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що судовим рішенням у справі № 320/13278/21, яке набрало законної сили 12.10.2022, податкову звітність ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 визнано такою, що подана у день її фактичного отримання ГУ ДПС у Київській області, а саме - 19.08.2021 та зобов`язано ГУ ДПС у Київській області прийняти податкову звітність ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 днем її фактичного отримання - 19.08.2021.
Суди зазначили, що за таких обставин, з моменту набрання законної сили судовим рішення у справі № 320/13278/21 декларація позивача з ПДВ за липень 2021 року вважається поданою до ГУ ДПС у Київській області та має бути прийнята контролюючим органом, а з  урахуванням положень пункту 76.3 статті 76 ПК України (щодо строків проведення камеральної перевірки  податкової декларації) ГУ ДПС у Київській області не було призначено та проведено камеральну перевірку податкової декларації позивача з ПДВ за липень 2021 року у межах встановленого строку, у зв`язку з чим, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 35  905 223,00 грн за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.08.2021 № 9240030740 за липень 2021 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд зазначає про передчасність та помилковість такого висновку судів першої та апеляційної інстанцій.
Так, вказані положення пункту 76.3 статті 76 ПК України передбачають, що період, протягом якого може бути проведена камеральна перевірка податкової декларації складає 30 календарних днів, що настають за днем її фактичного подання, якщо її було подано після завершення граничного строку.
У цій справі, судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДПС у Київській області було відмовлено у прийнятті податкової декларації з ПДВ за липень 2021 року, яка була подана позивачем 19.08.2021. Та, лише за судовим рішенням у справі № 320/13278/21, яке набрало законної сили 12.10.2022, податкову звітність ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 визнано такою, що подана у день її фактичного отримання ГУ ДПС у Київській області, а саме - 19.08.2021.
Суд зазначає, що за вказаних обставин справи, що склалися в межах спірних правовідносин, контролюючий орган був позбавлений можливості дотриматися вказаних вимог пункту 76.3 статті 76 ПК України щодо строків проведення камеральної перевірка  податкової декларації  позивача з податку на додану вартість за липень 2021 року, з урахуванням відмови у прийнятті вказаної податкової звітності, наявності судового рішення у справі № 320/13278/21 та дати набрання ним законної сили. Також, безпідставними є доводи позивача, зазначені ним, зокрема, у позовній заяві, відзиві на касаційну скаргу, що датою на яку припадає граничний строк подання податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року є 20.08.2021, у зв`язку із чим документальна перевірка податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 могла бути проведена не пізніше 19.09.2021, а також, що сума бюджетного відшкодування, що заявлена в податковій звітності ТОВ «ТД Аштон» з податку на додану вартість за липень 2021 року від 19.08.2021 № 9240030740 є узгодженою починаючи з 20.09.2021.
Також, Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не вбачається, що судами встановлювалось дотримання у межах спірних правовідносин всієї процедури отримання платником податку бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, на підставі підтвердження правомірності сум такого відшкодування за результатами відповідної перевірки платника, наявності / відсутності у платника податку податкового боргу, за умови наявності якого - бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
Крім того, Суд звертає увагу, що судами першої та апеляційної інстанцій не було надано належної оцінки доводам контролюючого органу щодо виконання ним рішення суду, яке набрало законної сили, у справі № 320/13278/21 (на невиконання якого відповідачем посилався позивач у позовній заяві) 27.04.2023, шляхом прийняття та реєстрації податкової звітності (декларації з ПДВ) днем фактичного її отримання, проведення камеральної перевірки спірної податкової звітності (28.04.2023, тобто на наступний день після її прийняття), складення довідки № 8166/10-36-04-05/42221189, в якій встановлено наявність підстав для проведення документальної перевірки та проведення такої (за результатами якої 18.05.2023 складено акту документальної позапланової невиїзної перевірки № 9719/10-36-07-05/42221189 за висновками якого прийнято відповідні податкові повідомлення-рішення (від 29.06.2023: № 113920705, яким зменшено від`ємне значення з ПДВ у розмірі 6 499  070,00 грн; № 113930705, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 35 905  223,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 8 976  306,00 грн).
12. Таким чином, Суд зазначає, що у справі, що розглядається, в контексті спірних правовідносин суди першої та апеляційної інстанцій не встановили усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення цього спору, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості здійснити касаційний перегляд справи із прийняттям остаточного судового рішення, яке б вирішило спір між сторонами, і реалізувати мету, з якою касаційне провадження було відкрито.
13. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що для виконання завдань адміністративного судочинства впроваджено принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
14. Положення статі 341 Кодексу адміністративного судочинства України не наділяють суд касаційної інстанції повноваженнями встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15. Крім того, колегія судів зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
16. Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. За змістом частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів. 
Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). 
Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно дослідити докази, надати належну правову оцінку як кожному окремому доказу та сукупності доказів, які міститься в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
18. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають.
19. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
20. За правилами частин другої та четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених  пунктами 1-3  частини четвертої статті 328 цього Кодексу; або  суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 320/8244/23 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова