ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/2222/25
Провадження № 22-ц/820/1266/25
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/2222/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кузнецовим Кирилом Сергійовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року в складі судді Карплюка О.І. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,, суд
в с т а н о в и в:
 У січні 2025 року ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом, в якому товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором оренди з правом викупу № 1144210203077 від 03 лютого 2021 року у розмірі 100 470 грн та судові витрати.
На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що 03 лютого 2021 року між ТзОВ «Будинок Комфорту», правонаступником якого є ТзОВ «Свеа Фінанс», згідно укладеного договору факторингу № 01.02-28/23 та відповідачем укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210203077, згідно якого орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (тип товару: Ноутбук) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
При цьому, сторони визначили, що строк оренди майна складає 12 місяців, щомісячний платіж - 3 349 грн, вартість об`єкта оренди при його викупі за 12 місяців – 40 188 грн. У разі прострочення орендних платежів Рибак Р.В. зобов`язався сплатити пеню у розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (але не більше 50% від загальної суми оренди), а у разі нездійснення орендної плати протягом 60 календарних днів - штраф за розірвання договору у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди. Оскільки відповідач не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку із чим заборгованість за орендними платежами станом на 23 січня 2025 року складає: 100470 грн, з яких 40188 - сума заборгованості за простроченими орендними платежами, 20094 грн. - сума заборгованості за пенею, 40188 грн. - заборгованість за вартістю орендного майна.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 (на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором оренди майна з правом викупу в сумі 100470 грн. та судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.
ОСОБА_1 та його представник – адвокат Кузнецов К.С. подали апеляційну скаргу, вважають, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, посилаються на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п. п 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування. Суд першої інстанції обмежився лише формальними висновками про наявність заборгованості за договором оренди, водночас при цьому не перевірив підстави її виникнення, а також можливість та правильність нарахування штрафних санкцій. Більш того ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, ним не отримано ані ухвали про відкриття провадження від 28.01.2025 року ані позовної заяви з доданими матеріалами, у зв`язку з чим останній фактично був позбавлений можливості надати свої заперечення проти позову. 
Посилаються, що відповідно до договору оренди майна з правом викупу №1144210203077 орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, тому вимога в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 40 188 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів. Вважають, що у даному випадку відбулася подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу.
Крім того, вказують, що ОСОБА_1 з 16.07.2011 року перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та більшу частину 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Донецької та Сумської областей. Таким чином, вважають, що останній має право на звільнення від сплати процентів, штрафів та пені на підставі пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який міг би бути застосований до даних правовідносин, що судом першої інстанції враховано не було.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.
03 лютого 2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та  ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу № 11442108203077 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
В договорі вказано персональні дані відповідача: дані паспорта, РНОКПП, копії даних документів надано відповідачем позивачу.
За умовами п.1 договору ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язалося передати відповідачу у строкове платне володіння та користування ноутбук Note/15»-16» LENOVO S145-15API (81UTOOOXRA) з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди до останнього. У свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався прийняти об`єкт оренди у володіння та користування, а згодом у власність на визначених умовах, а також сплачувати позивачу орендну плату.
Пунктом 2 договору оренди з викупом встановлено, що орендар має право достроково викупити об`єкт оренди. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення договору), викупна вартість об`єкта оренди складатиме 15489 грн., у тому числі ПДВ 2578,17 грн., при цьому сплачені орендарем орендодавцю платежі враховуються в якості часткової оплати зазначеної суми. Якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів оренди, то він втрачає право на наведені в цьому пункті умови і подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами, а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає 40188 грн., у тому числі ПДВ 6698 грн.
Згідно з пунктом 3 договору оренди з викупом передача об`єкта оренди орендодавцем і приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання орендарем об`єкту оренди у користування. Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова пошта».
Цим же пунктом договору передбачено, що орендна плата у розмірі 3 349 грн. (в тому числі ПДВ 558.17 грн.) здійснюється орендарем до 03-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 03.02.2022 року.
За п. 4 договору оренди з викупом за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором.
За змістом п. 6 договору оренди з викупом викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього договору.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
04.02.2021 року ОСОБА_1 на виконання договору отримав від ТОВ «Будинок Комфорту» ноутбук Note/15»-16» LENOVO S145-15API (81UTOOOXRA) через оператора поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною № 20450341713813 від 04.02.2021 року.
Однак свої зобов`язання за договором ОСОБА_2 не виконав. Жодного платежу за договором станом на 03.02.2022 року і на даний час не сплатив. 
03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено укладені Договір факторингу №1.02-28234, згідно умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває право вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування, що дорівнює ціні договору. Загальний розмір заборгованості складає 468 237 298,31 грн. згідно з Реєстром божників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документу. Загальний розмір заборгованості складається з заборгованості боржників зі сплати орендної плати за договорами оренди; сум неустойки,, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням боржником умов договору.
Право вимоги до фактора переходить з моменту підписання цього договору.
У відповідності до реєстру боржників за договором факторингу від 03 липня 2023 року №1.02-28234 до фактора ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право вимоги за договором оренди майна з правом викупу № 114421082030770 від 03 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «Будинок Комфорту» та  ОСОБА_1 ( порядковий номер в реєстрі 6297).
Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 року назва даного ТОВ змінена на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
27 червня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» направило ОСОБА_1 сповіщення щодо одностороннього розірвання договору з 28.01.2022 року та погашення заборгованості за договором.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
За ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII).
За змістом ч. 11 ст. 11 Закону №675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.
В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону № 675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.  Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ст. 759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.  Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Отже, за своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.
Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Станом на 03.02.2022 року ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 100470 грн., яка складається з 40188 грн. прострочених орендних платежів, 20094 грн. пені за прострочення орендних платежів, 40188 грн. вартості об`єкта оренди, право на яку на підставі договором факторингу набув позивач..
Проте з цим розрахунком не можна повністю погодитися.
Так, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду.
Правила надання майна в оренду не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір найму-продажу.
За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору оренди з правом викупу.
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Тому апеляційний суд приймає до уваги лише умови, викладені безпосередньо в договорі, підписаному сторонами, без врахування умов, визначених Правилами надання майна в оренду.
Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не виконав належно своє грошове зобов`язання за договором, тому з нього на користь позивача слід стягнути 40188 грн. несплачених орендних платежів.
Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення 40188 грн. вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна. В цій частині позов ТОВ «Будинок Комфорту» є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
       Крім того відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 з послідуючими змінами військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
       Особливий період — період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»). 
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"№ 1126-VII від 17.04.2014 року, в Україні оголошено проведення часткової мобілізації.
Судом встановлено, що головний сержант ОСОБА_1 з 16 липня 2011 року по даний час проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , під час дії особливого періоду брав і бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в антитерористичній операції.
Отже ОСОБА_1 на час укладення вищевказаного правочину з позивачем і нарахування пені був і є військовослужбовцем під час дії особливого періоду, а відтак на нього поширюється дія  п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Вказані обставини залишились поза увагою суду.
Виходячи з встановлених обставин справи та зазначених вище норм, що регулюють спірні правовідносини, судова колегія вважає, що відповідачу як військовослужбовцю штрафні санкції у вигляді пені за невиконання зобов`язань перед позивачем не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та помилково стягнув з відповідача на користь позивача 40188 грн. вартості об`єкта оренди та пені в сумі 20094 грн., а тому рішення суду підлягає зміні, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором оренди з правом викупу в сумі 40188 грн.
В решті позовних вимог слід відмовити.
Також в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог підлягає скасуванню рішення і в частині стягнення судових витрат 
Позов заявлено на суму 100470 грн. задоволено частково на суму 40188 грн., тобто на 40 %.
За подання позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422,4 грн.
Відповідно до ч.ч.1, 13ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову (41,68%) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» слід стягнути 968,96грн. понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позову (2422,4/100х40).
       Відповідач за подачу апеляційної скарги сплатив 3633,6 грн, апеляційну скаргу задоволено частково, в позові на суму 60282 грн, тобто на 60% відмовлено, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2180,16 грн. (3633,6/100х60).
Також представник відповідача подав суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній цивільній справі і суді апеляційної інстанції в сумі 10 000 грн..
В обґрунтування заяви надав суду договір про надання правничої допомоги від 16 квітня 2025 року, за яким в договорі встановлено фіксовану суму гонорару в розмірі 10000 грн. за надання консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, проведення правового аналізу судового рішення суду першої інстанції, підготовка апеляційної скарги, представництво інтересів в апеляційному суді.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Із положень ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Однак позивачем на виконання вимог ч. 6 ст. 137 ЦПК України не наведено жодних переконливих та достатніх доказів неспівмірності витрат позивача на правову допомогу
При цьому як вбачається з матеріалів справи позивачем та його представником надано всі необхідні докази в підтвердження витрат на правову допомогу, виконаних робіт тощо.
З врахуванням викладеного та пропорційно розміру задоволених вимог з позивача апеляційної скарги на 60% від ціни позову на користь відповідача слід стягнути судові витрати на професійну правничу у допомогу в сумі 6000 грн. (10000/100х60%)
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, ним не отримано ані ухвали про відкриття провадження від 28.01.2025 року ані позовної заяви з доданими матеріалами, у зв`язку з чим останній фактично був позбавлений можливості надати свої заперечення проти позову слід відхилити.
Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання встановлений ст. ст. 128, 130 ЦПК України, відповідно до яких судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.
За п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи.
Положеннями ч. 1, п.1 ч. 2, ч. 3,  ч.5 ст. 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до повідомлення Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради на запит суду місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
На вказану адресу суд направив судову повістку, яка повернулась до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до вимог ч. 3 п. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Також суд відхиляє твердження апелянта про неукладення ним з позивачем вищевказаного договору оренди майна з правом викупу.
Позивачем на підтвердження укладення договору суду було надано сам договір, в якому зазначено РНОКПП відповідача, паспортні дані, також суду надано копію картки фізичної особи платника податків позивача, фотокопію його паспорту, безпосередньо його фото з паспортом, експрес-накладну № 20450341713813 від 04.02.2021 року оператора поштового зв`язку «Нова пошта» про отримання ОСОБА_1 ноутбуку Note/15»-16» LENOVO S145-15API (81UTOOOXRA), які в своїй сукупності свідчать про укладення між сторонами вищевказаного правочину.
Відповідач в спростування даних обставин укладення договору і отримання ноутбуку суду жодних доказів не надав.
При цьому представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтвердив факт отримання відповідачем ноутбука.
Також суд не приймає до уваги заперечення апелянта про відсутність доказів переходу права вимоги за вищевказаним договором до позивача.
Вказані заперечення спростовуються витягом з реєстру боржників до договору факторингу між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС», підписаного представниками сторін і скріпленого печатками (а.с. 61). 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Кузнецовим Кирилом Сергійовичем, задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року змінити.
Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.
«Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕН ФІНАНС» (місцезнаходження – 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ЄДРПОУ - 37616221) 40188 грн. заборгованості за договором оренди з правом викупу та 968,96 грн. понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання позову.
В решті позову відмовити.»
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕН ФІНАНС» (місцезнаходження – 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ЄДРПОУ - 37616221) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2180,16 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 серпня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова