ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/2619/24
Провадження № 22-ц/820/972/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Спірідонової Т.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник апелянта адвокат Вонсович О.А.,
 
представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Савчук Ю.М.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року (суддя Березюк Н.П.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Петровська Людмила Олексіївна про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
в с т а н о в и в:
 
У червні 2024 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Петровська Людмила Олексіївна про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовну заяву мотивовано тим, що 02.08.2007 року ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому назву змінено на ПАТ КБ «Приватбанк», а згодом - АТ КБ «Приватбанк») уклали кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 111250,00 грн. строком до 01.08.2017 у вигляді невідновлюваної кредитної лінії, з яких 100000,00 грн. - на споживчі цілі, а 11250,00 грн. - на сплату страхових платежів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту, з встановленим періодом сплати платежів з 02 до 07 числа кожного місяця. В той же день, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 уклали договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, обтяження зареєстровано в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, Банк звернувся до державного реєстратора, з метою задоволення своїх вимог шляхом оформлення права власності на предмет іпотеки та 11.10.2016 проведено державну реєстрацію речових прав на домоволодіння АДРЕСА_1 з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за ПАТ КБ «Приватбанк».
Однак, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, зміненим постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.10.2021 року, за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до АТ КБ «Приватбанк», визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ПАТ КБ «Приватбанк», припинено право власності АТ КБ «Приватбанк» на вказаний житловий будинок та визнано право власності на нього за ОСОБА_2 . Постановою Верховного Суду від 07.09.2022 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020, у його незміненій частині, та постанова Хмельницького апеляційного суду від 07.10.2021 залишені без змін.
11 серпня 2023 року державний реєстратор провів державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
14 серпня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області, право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, оскільки судовим рішенням припинено право власності АТ КБ «Приватбанк» на зазначений житловий будинок, то заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором відновлена та становить 150330,77 грн., в т.ч. 63834,49 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 71296,28 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 15200,00 грн. - заборгованість з комісії.
В порушення умов договору іпотеки, яким встановлено обов`язок іпотекодавця не відчужувати предмет іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя, відповідачі уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким право власності на предмет іпотеки перейшло до ОСОБА_1 . Остання набула статусу іпотекодавця, а тому має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.
Із урахування викладеного, позивач просив суд визнати за АТ КБ «Приватбанк» право іпотекодержателя з 02.08.2007 на житловий будинок загальною площею 48.7 кв.м, житловою площею 30.9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 02.08.2007 № НМС0GК00002748 в розмірі 150330,77 грн; звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його продажу на електронному аукціоні.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не доведено порушення його прав як іпотекодержателя щодо спірного нерухомого майна.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, в порушення положень ст.ст. 263-264 ЦПК України, належним чином не перевірив доводів, які мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви. Апелянт, посилаючись на практику Верховного Суду у справі №922/2416/17 (постанова ВПВС від 15.06.2021), у справі №183/4634/20 (постанова КЦС ВС від 05.04.2023) зазначив, що у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя, шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності. Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Пунктом 20.7 договору іпотеки встановлено обов`язок Іпотекодавця не відчужувати предмет іпотеки без письмової згоди на це Іпотекодержателя. Однак, в порушення умов договору 14.08.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками укладеного договору купівлі-продажу спірного житлового будинку до ОСОБА_1 перейшло право власності на предмет іпотеки. В силу вимог ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_1 набула статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скаргу, оскільки вони не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. Зазначає, що право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, жодних обтяжень на дане майно зареєстроване було. Отже, ОСОБА_1 є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки не знала та не могла знати про обставини, які намагається довести позивач у даній справі.
В судовому засіданні представник АТ КБ «Приватбанк» адвокат Вонсович О.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Савчук Ю.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги просив її відхилити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Третя особа приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Петровська Людмила Олексіївна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 02.08.2007 ОСОБА_4 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_7 ) та ЗАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому назву змінено на ПАТ КБ «Приватбанк», в подальшому - АТ КБ «Приватбанк») уклали кредитний договір № НМС0GК00002748, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 111250,00 грн. строком до 01.08.2017 у вигляді невідновлюваної кредитної лінії, з яких 100000,00 грн. - на споживчі цілі, а 11250,00 грн. - на сплату страхових платежів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту, з встановленим періодом сплати платежів з 02 до 07 числа кожного місяця.
В той же день, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 уклали договір іпотеки № НМС0GК00002748, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Петровською Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 4818, відповідно до умов якого ОСОБА_4 надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв. м, житловою площею 30,9 кв. м.
02 серпня 2007 року на підставі Договору іпотеки в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження за № 5417985.
26 липня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав ОСОБА_2 вимогу №Е.НМ.0.0.0.0/1-1495, якою запропонував протягом 30 календарних днів з моменту направлення вказаного повідомлення погасити в повному обсязі заборгованість за кредитним договором №НМС0GK00002748 від 02.08.2007 в сумі 652235 грн., а також попередив про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги, Банк зареєструє за собою право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .
11 жовтня 2016 року на підставі договору іпотеки та поданої Банком заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.10.2016, державний реєстратор Ачкасова А.З. провела державну реєстрацію речових прав на домоволодіння АДРЕСА_1 з внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності за № 16873354 від 11.10.2016 за ПАТ КБ «Приватбанк».
08 січня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №НМС0GK00002748 від 02.08.2007 року, відповідно до якої Банк зобов`язався здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за Договором, в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 0,00 грн., процентів на 149999,59 грн., по сплаті комісії на 1800 грн., пені на 531332,47 грн., судових витрат та штрафів на 0,00 грн. за умови виконання умов цієї додаткової угоди та договору. Сторони домовилися встановити на дату підписання додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 19131,84 грн., що складає заборгованість за основним боргом. Позичальник зобов`язалася погасити заборгованість за договором у розмірі 19131,84 грн. до 08.01.2019 року.
При укладенні додаткової угоди Банк не повідомляв ОСОБА_2 про задоволення своїх вимог, шляхом оформлення права власності на предмет іпотеки 11.10.2016 року.
В серпні 2019 року ОСОБА_2 , маючи намір продати будинок, дізналась, що власником будинку АДРЕСА_1 є ПАТ КБ «Приватбанк».
Рішенням Шепетівського міськрайонного суд Хмельницької області від 10 листопада 2020 року у справі № 688/684/20, частково задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до АТ КБ «Приватбанк», державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Ачкасової А.З., Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Ачкасової А.3. від 12.10.2016 про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ПАТ КБ «Приватбанк». Припинено право власності АТ КБ «Приватбанк» на житловий будинок АДРЕСА_1 . Визнав право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв. м, житловою площею 30,9 кв.м за ОСОБА_2 .
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 688/684/20, апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 в частині часткового задоволення позовних вимог до державного реєстратора Ачкасової А. 3. та Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову до цих відповідачів. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
07 вересня 2022 року Верховний Суд у справі № 688/684/20 рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020, у його незміненій частині, та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07.10.2021 залишив без змін.
07 серпня 2023 року представник іпотекодержателя АТ КБ «Приватбанк» Брацька І.М., яка діяла на підставі довіреності від 06.10.2022, виданої заступником керівника Дирекції, директором департаменту Бодровою К.В., подала заяву іпотекодержателя про повне виконання кредиторських зобов`язань та про припинення дії іпотечного договору за №20.1.0.0.0/7-230807/22432. Згідно із вказаною заявою представник Банку зазначає, що у зв`язку з повним виконанням ОСОБА_8 зобов`язань по кредитному договору № НМС0GК00002748 від 02.08.2007, договір іпотеки №НМС0GК00002748 між Приватбанком і ОСОБА_8 припинив дію. Приватбанк просить здійснити державну реєстрацію припинення заборони відчуження щодо об`єктів нерухомого майна (домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ); іпотеки щодо об`єктів нерухомого майна (домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ).
11 серпня 2023 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_9 , на підставі заяви ОСОБА_2 від 09.08.2023 № 56559472 та рішення у справі № 688/684/20 провів державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
14 серпня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Петровською Л.О. та зареєстрований у реєстрі за № 1480.
14 серпня 2023 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 51359255.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В силу положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду (далі - Закон № 898-IV), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частинами 1, 6, 7 статті 3 Закону № 898-IV іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
В силу частин 1 і 3 статті 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 23 Закону № 898-IV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.
Результат аналізу змісту позовної заяви свідчить про те, що, звернувшись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що оскільки за рішенням суду права власності АТ КБ «Приватбанк» на предмет іпотеки було припинено, заборгованість за кредитним договором божника ОСОБА_2 відновилася, боржниця не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором має бути звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме спірний житловий будинок, який було продано ОСОБА_2 в період відсутності обтяження про іпотеку в Держаному реєстрі та без згоди банку як іпотекодержателя.
Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) конкретизувала висновки, викладені у певних постановах Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду України та Верховного Суду. Конкретизація висновків полягала, зокрема, у такому:
- запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;
- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню;
- під час вирішення таких спорів потрібно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.
Також у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки щодо належного способу захисту прав:
«9.8. У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.
9.9. Як зазначено (див. розділ 7 постанови Великої Палати Верховного Суду), при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.
9.10. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.
У справі, що переглядається колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за договором купівлі-продажу за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження нерухомого майна.
Як вбачається із матеріалів справи, іпотеку на спірний житловий будинок було припинено в Державному реєстрі за заявою від 07.08.2023 року уповноваженого представника банку, яка діяла на підставі довіреності від 06.10.2022 року. За даною заявою, підставою припинення іпотеки є повне виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором № НМС0GК00002748 від 02.08.2007.
При наявності зазначеної заяви банку, та належного оформлення права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , укладаючи договір купівлі-продажу спірного будинку 14 серпня 2023 року, діяла як добросовісний набувач спірного нерухомого майна. Про продаж будинку вона дізналася з оголошення в газеті, не має ні родинних, ні дружніх відносин з продавцем. З часу придбання житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ньому разом зі свою сім`єю.
За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, і вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки теж не підлягає задоволенню.
З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним. 
Доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду першої інстанції, зводяться до незгоди з прийнятим рішенням та не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постановах, які зазначені заявником в апеляційній скарзі. 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення прийнято без додержання норм матеріального та процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для розподілу судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               Т.В. Спірідонова

       О.І. Ярмолюк