Справа № 754/6161/25                                                                              Суддя в суді першої інст. - Шмигельський Д.І.
Провадження № 33/824/3410/2025                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
25 серпня 2025  року                                                                       м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року щодо 
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В: 
         Відповідно до постанови судді, 10.04.2025 року о 21 годині 54 хвилин на перехресті просп. Червоної Калини та вул. Закревського в м. Києві водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального приладу «Drager Alkotest 6820», за результатами якого вміст алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_1 , становив 3,12 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 10.04.2025 року о 21 годині 54 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з перехрестя з просп. Червоної Калини праворуч на вул. Закревського в м. Києві, виїхав на смугу зустрічного руху по вул. Закревського, не дотримався бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився на світлофорі перед виїздом на перехрестя, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.5, п. 13.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
         Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник Гірко П.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення дані не відповідають дійсності. Зазначає, що дійсно ОСОБА_1 через важкі погодні умови, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з іншим автомобілем, при цьому, працівники поліції, які приїхали на місце ДТП, безпідставно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння. При цьому, результати приладу «Драгер» є недопустимим доказом, оскільки сертифікат чи свідоцтво про повірку робочого засобу  до матеріалів справи не долучено. Також, звертає увагу, що результати приладу «Драгер» не були пред`явлені ОСОБА_1 одразу, не зафіксовані на відеозаписі.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
  ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. 
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.9 (а), 10.5, п. 13.3 ПДР України, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю наявних в матеріалах провадження доказів: данимипротоколів про адміністративні правопорушення, складених уповноваженою на те особою, у яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень; роздрукованим чеком спеціального приладу «Drager Alkotest 6820», за результатами якого вміст алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_1 10.04.2025 року о 22 годині 46 хвилин, становив 3,12 ‰; даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від 10.04.2025 року, особистою розпискою ОСОБА_1 від 11.04.2025 року на підтвердження факту залишення транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Закревського (просп. Червоної Калини, 2-А), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який засвідчив згоду водія ОСОБА_1 пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та результат тесту - 3,12 ‰; письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який є учасником ДТП за участю ОСОБА_1 , схемою ДТП, яка складена за участю водіїв та ними підписана, письмовими пояснень ОСОБА_1 , який вважає зупинку його транспортного засобу безпідставною; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. 
На переконання апеляційного суду, зазначені вище докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості  ОСОБА_1  у порушенні ним вимог п.2.9 (а), 10.5, п. 13.3 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що перелічені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння, які ніби то виявлені у ОСОБА_1 , є надуманими та підстав пропонувати останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння не було, є неспроможними, оскільки поліцейськими, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, було встановлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та, як наслідок, запроновано йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, яким у ОСОБА_1 зафіксовано вимір 3,12  проміле.
Посилання захисника на недопустимість як доказу результатів приладу «Драгер» не заслуговують на увагу, оскільки з чеку приладу вбачається, що останнє калібрування відбулося в межах шестимісячного терміну повірки приладу, приладом зафіксовано результат - 3,12 ‰, який засвідчений працівником поліції та з результатом погодився ОСОБА_1 , засвідчивши згоду власним підписом.
         Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкцій ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП апеляційна скарга не містить.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 рокущодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                В.С. Полосенко